KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 24. N:0 10. , 87 



APA T AN I A Kol. 



Sporrarne hos båda könen 1, 2, 4. Framvingarnes glenoidal- och styloidgrenar 

 utgå från samma punkt af diskfältet eller förenade i mer eller mindre lång gemensam 

 stam och samma nervgrenar på bakvingarne alltid förenade i gemensam stam utanföré 

 diskfältet. 



Från båda de andre inom Europa hittills funna slägten: Apatidea och Raderna 

 skiljes detta slägte genom sporrarnes antal och från det sistnäinnda dessutom genom 

 glenoidal- och styloid-grenarnes på framvingarne förhållande till hvai^andra, samt vidare 

 derigenom att främsta fotparets första tarsled är hos båda könen ej tjockare än den 

 närmast följande. 



Förf. känner ett ej obetydligt antal honor från skandinaviska halfön, men att beskrifva 

 dessa utan tillhörande hanar vore blott att onödiotvis öka tvifvelaktioa arters antal och 

 att öka förvirringen i synonymien, hvilken hvad nattsländorna beträffar är redan alltför 

 stor. Tillfölje häraf upptagas från vår halfö endast följande fyra arter, hvilka för bestäm- 

 mandets underlättande fördelas på tvenne subgenera. 



1:0. Bakvingarnes /^uhcostalnerv och radialgren vid utlopjjet i vingens framkant 

 tydligen skilda frän hvarandra. Hanen saknar öfre analbihang. (APATANIA s. strict.). 

 a). Bakvingarnes ulnar- och subulnargrenar genom en tvernerv förenade, men ej 

 tangerande hvarandra. 



1. A. Wallengreni (M'Lachl.) Framvingarne svartaktigt bruna med gulgrå, svart- 

 aktigt uppblandad hårighet; en hvitaktig fläck vid subulnai'fältets slut, en annan vid 

 ulnarvinkeln och en tredje vid subcostalnervens slut, hvilka äro tydligast på samman- 

 slagna vingar. Hanens nedre analbihang, sedda från sidan, breda, svarthåriga; andra- 

 leden med nedåt och inåt ki^ökt, något trubbig spets, hvilken möter eller korsar den 

 motsatta. Honans äggläggningstub lergul; sedd från sidan är den i yttre kanten klufven i 

 två tydliga spetsar, hvaraf den nedre är kortast och uppåtböjd. L. e. vsp. 14 — 18 millim. 

 Kroppsl. 4 — 6 millim. 



Å. Wallengreni M'Lachl. Ent. Month. Mag. 1871. p. 281. Revis. & Syn. p. 211. t. 23. 

 Wallengr. Ent. Tidskr. 1886. p. 76. A. vestita Kol. (ncc Zett.) Tricb. I. 76. M'Lachl. Tr. 

 Brit. p. 79. t. 4. f. 9. t. 11. f. 18. 



Arten är~ inom Sverige träffad i Östergötland, Vesterbotten, Norrbotten, södra och 

 mellersta Lappmarkerna och vid Torneå träsk, samt inom Norge i Sydvaranger, Porsanger 

 och Saltdalen. 



Desler. Antenner och kropp svartbruna eller svarta; en ljus linea långs hvardera sidan af abdomen- 

 Coxoe svarta; fötterna sotigt lergula; låren svartaktiga, i spetsen lergula; tornarne svarta. Framvingarne svart- 

 bruna med gråaktig, der ocb bvar svartaktig bärighet, samt mörkare, mot basen sig temligen långt sträckande 

 pterostjgraatikalregion; vid subulnarfältets slut och vid ulnarvinkeln finnes på hvardera stället en hvitaktig fläck 

 eller linea, hvilken tillsamman med en blek tverlinea i pterostigmatikalregionen synes pä den sammanslagna vingen 

 liksom bilda en otydlig, hvitaktig tverlinea deröfver. Fransarne gråbruna. Bakvingai-ne grå, genomskinliga, med 

 brunaktiga nerver och grå fransar. Hanen saknar öfre analbihang; mellersta bihangen, sedda frän sidan, äro 

 smutsigt lergula, länga, smärta, föga krökta, på midten smärtast, och i nedre kanten småtandade; försedda med 

 korta hår; emellan dem finnes ett långt, smärt, starkt nedåt riktadt utskott, som i spetsen är försedt med en 

 tillbakaböjd tagg; nedre analbihangen tvåledade, svartaktiga, bäriga, och sedda från sidan breda, deras andra led 

 utåt aftagande i bredd, med nedåt- och något inåtvänd, ej kloformig, utan något trubbig spets, hvilken möter 

 eller korsar den motsatta. Honans äggläggningstub jemte sista abdominalsegmentet lei'gul, den förra i spetsen 

 djupt utskuren, så att bada hörnen bilda tvenne utskott, af hvilka det nedre är kortast och något uppåtböjdt. 



