88 H. D. J. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUROPTERA. II. 



b). Bahvingarnes ulnar- och suhulnargrenar utgå från samma punkt eller tangera 

 hvarandra- och således ej förenade med hvarandra genom tvernerv. 



2. A. stigmatella (Zett.). Framvingarne bruna, med gulgrå bärighet och otyd- 

 ligare hvitaktiga fläckar än hos föi^egående. ' Hanens nedre analbihang, sedda från sidan, 

 breda, svai'thåriga, andra leden lergul, starkt afsraalnande till en spetsig, inåtkrökt klo. 

 Honaiis äggläggningstub, sedd från sidan, är i yttre kanten klufven i tvenne tydliga, 

 raka spetsar, hvaraf den nedre är längst. L. e. vsp. 12 — 16 millim. Kroppsl. 4 — 5 millira. 



Phryg. stigmatella Zett. Ins. Lapp. 1066. Apatania stigmatella M'Lachl. Rev. & Syn. 213. 

 t. 2.3 o^. WallÉngr. Ent. Tidskr. 1886. p. 77. A. frigida M'Lachl. Stett. Ent. Zeit. 1876. 57. 



Arten är inom Sverige anmärkt i Vesterbotten och Non'botten samt på flera ställen 



inom Lappmarkerna, men inom Norge sydligast vid Kristiania och nordligast vid Alten 



i Finmarken, så att den synes der förekomma inom hela landet. 



Beshr. Till kroppsfärgen liknar den föregående art, men framvingarne äro ljusare bruna, med gulgrå 

 hårighet och pterostigmatikalregionen är föga mörkare än vingfärgen i öfrigt. De hvitaktiga fläckarne, hvilka 

 finnas pä samma ställen som hos föregående art, äro ännu otydligare än hos den. Bakvingarne äro ljust brun- 

 aktiga och mera vattenklara än hos föregående art, från hvilkeu den lätt skiljes genom frånvaron af tvernerv 

 emellan bakvingarnes ulnar- och suhulnargrenar samt genom analbihangen. De mellersta af dessa sednare iiro 

 hos hanen ej så långa som hos föregående art; till färgen smutsigt lergula och sedda från sidan, utåt breda, 

 nästan triangelformigt utvidgade, samt undertill gleshåriga; emellan dem finnes ett kort, rakt utskott; de nedre 

 analbihangen, sedda från sidan, äro breda, svarta och svarthåriga; deras andra led lergul, utåt afsmalnande till 

 en hastigt inätböjd, kloformig spets. Honans äggläggningstub jemte sista abdominalsegmentet lergul; den förra i 

 yttre kanten klufven i tvenne tydliga, raka spetsar, hvaraf den nedre är längst. 



II:o). Bakvingarnes suhcostalnerv och radialgren nära utloppet i vingens framkant 

 sammanflytande eller korsande hvarandra. Hanen eger små, korta, aflängt ovala, tydliga 

 analbihang. (APATELIA Wallengr.). 



a). Bakvingarnes ulnar- och subulnargre7iar ej tangerande hvarandra, utan för- 

 enade genom en f,emligen lång tvernerv. Framvingarnes glenoidal- och styloidgrenar utgå 

 från skilda punkter. 



3. A. inornata (Wallengr.). Framvingarne ljusbruna, med gråaktig hårighet 

 och knapt mörkare pterostimatikalregion ; fötterna lergula, låren svartaktiga, i spetsen 

 kort lergula. Hanens nedre analbihang, sedda från sidan, uppåtrigtade, breda, andra leden 

 trubbig, utan tandutskott i öfre kanten. L. e. vsp. 16 millim. Kroppsl. 5 millim. 



Apatania inornata WALLENGR. Ent. Tidskr. 1886. 78. 



Af Boheman funnen i mellersta Lappmarken. 



Beskr. Arten liknar följande, men låren äro mera svarta och endast i spetsen kort lergula. Fram- 

 vingarnes glenoidal- och styloidgrenar utgå från skilda punkter och bakvingarnes ulnai*- och suhulnargrenar 

 tangera ej hvarandra, utan äro, såsom hos A. Wallengreni, förenade genom en ganslca lång tvernerv, men från nyss- 

 nämnde art skiljes den nu ifrågavarande genast genom tydliga öfre analbihang. Hanens analbihang likna nemligen 

 närmast dem hos följande art, men de nedres sista led saknar tandlikt utskott i öfre kanten. I detta hänseende 

 liknar den närmast A. majuscidn, hvilken ännu ej är funnen hos oss. Vår art skiljes likväl frän den nyss- 

 nämnda bland annat genom mindre storlek och bakvingarnes ulnar- och suhulnargrenar, som ej tangera hvarandra. 

 Endast hanen är känd. 



b). Bakvingarnes ulnar- och suhulnargrenar tangera hvarandra och äro således 

 ej förenade genom tvernerv. Framvingarnes glenoidal- och styloidgrenar utgå från samma, 

 punkt eller förenade i yemensam stam. 



