KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 95 



tvernerv, som finnes vid den punkt, der metacarpal- och sesamoidgrenarne skilja sig från 

 hvarandra. Från nämnde vingfälts bakre hörn utgå glenoidal- och styloidgrenarne förenade 

 i läng, gemensam stam; ulnargrenen kommer från diskfältet, derifrån han utgår nära 

 vingbasen; den är enkel och förenas ej genom tvernerv med någon annan nerv, till följe 

 hvaraf ulnarfältet är öppet. Subulnargrenen utgår från vingbasen och delar sig i två 

 korta grenar innan den utlöper i vingkanten. Slutet subulnarfält finnes ej å bakvingarne. 



Larven, som bebor fioder och åar, är cylindrisk, med främre hörnen af både pro- 

 notum och mesonotum temligen långt utdragna. Dess hus är bredt, ofvantill något kon- 

 vext, undertill plattadt. Det är bildadt af sand och grus, men på sidorna äro större 

 stenfragment ftistade. Det finnes ej fästadt utan fritt under eller på stenar i bottnen af 

 vattnet. 



Hos oss finnes af detta slägte ej mer än en art. 



G. yilosa (Fabr.). Antennerna gulbruna {d') eller ockragula (?); vingarne grå, de 



främre med ockragul hårighet; fötterna brungula. L. e. vsp. 17 — 24 millim. 



Phryganea pilosa Fabr. Syst. Ent. 306. Lasiostoma vulgatum Kol. Gen. & Sp. II. 181. 

 Goéra vulgata Wallengr. Öfvers. af K. V. Ars Förhandl. 1870. 163. Goiira flavipes M'Lachl. 

 Tr. Br. 80. t. 2. f. 3. 30. t. 5. f. 2. t. 11. f. 20. 23. Trichostoma capillatum Pict. Recherch. 173. 

 t. 13. f. 8. Bratjer Neur. Austr. 43. Trichost. fuscicorne Pict. 1. c. 174. Spathidopteryx capillata 

 Kol. 1. c. I. 95. Lasiost. fidvum Ramb. Neur. 492. Goéra pilosa M'Lachl. Rev. & Syn. 241. 

 t. 26. 



Under våren och sommarmånaderna synes denna art ej vara sällsynt i södra och 



mellersta delarne af såväl Sverige som af Norge, men huru högt den går mot norden är 



ännu ej med säkerhet kändt. Förf. har ej sett arten från orter norr om Upland. 



Beskr. Antennerna gulbruna (o^) eller ockragula ($). Kroppen gulbrun (q^) eller ockragul (9). Föt- 

 terna ockragula, med mörkare lär, som hos o^ äro brunaktiga och blott i spetsen gulaktiga. Franivingarne 

 enformigt grå, med ockragul silkesUårighet ; hos 9 blekare och med brunaktig anstrykning. Bakvingarne grå 

 med fransar af samma färg. Öfre analbihangen hos o^ äro bredt bandlika och trubbiga; de mellersta fina och 

 räta, i spetsen divergerande; de nedersta breda och håriga, med utdragen spets. Af tverradens taggar på buken, 

 hvilka äro till antalet omkring 9, äro de mellersta längst. Honans öfre analvalvler äro till antalet 2 samt 

 håriga och spetsiga. 



4. Slägtet: SILO Curt. 



Sporrarne hos båda könen 2, 4, 4. Framvingarnes radialgren, som utgår från disk- 

 fältet nära vingbasen, förenas utåt icke med diskfältet medelst någon tvernerv, hvarigenom 

 således radialfältet är öppet. Subradial- och carpalgrenarne utgå i mer eller mindre lång, 

 gemensam stam från framsidan af diskfältet. Bakom carpalgrenen finnes ett slutet sub- 

 radialfält, som är nästan tresidigt samt börjar strax utanföre midten af diskfältet, der- 

 ifrån subradial- och carpalgrenarnes gemensamma stam utgår, och det slutar nästan midt 

 för eller strax utanföre diskfältets slut medelst en tvei-nerv, som sammanbinder carpal- 

 gx^enen med den från sistnämnde vingfält, kort innanföre dettas slut, utgående metacarpal- 

 grenen. Sesamoidgrenen utgår från midten af diskfältets vinkelformiga tvernerv. Båda 

 könens begge vingpar ega glenoidalgren och sesamoidgren. Bakvingarnes subradialfält är 

 hos vår art öppet, men hos ef kunna ej diskfältet eller nervförloppet redas, emedan hela 

 rummet, der diskfältet och subradialfältet hafva sin plats, upptages af en långs vingen 



