KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND. 24. N:0 10. 101 



slutet subradialfält, som är kort och bredt samt börjar långt utanföre midten af diskfältet, 

 der subradial- och carpalgrenarnes gemensamma stam utgår, och vingfjlltet räcker till 

 diskfältets slut, der en tvernerv sammanbinder carpalgrenen med den från diskfiiltets 

 främre hörn utgående metacarpalgrenen. Sesamoidgrenen linnes hos båda könen och utgår 

 liksom glenoidalgrenen från diskfältets tvernerv. Bakvingarne, som hos ef saknar ens 

 antydning till någon sådan ränna, som finnes hos föregående sltigte, äro det oagtadt hvad 

 nervulationen beträffar olika hos de olika hönen. Hos båda äro likväl både radial- och 

 subradialfälten öppna, men hos o^ saknas både sesamoid-, styloid-, och ulnargreuarne, 

 hvilka alla finnas hos ?. På framvingarne finnes hos båda könen bakom subulnargrenen 

 ett med diskfältet lika långt, utåt föga bredare, genom en vinkelformigt bruten tvernerv 

 slutet subulnarfält. Antennerna nästan lika långa med vingarne, första leden inåt till- 

 tjocknad, lika läng med hufvudet. 



Maxillarpalperna, som hos ö^ räcka knapt till antennbasen, äro cylindriska och tät- 

 håriga samt mellersta leden den längsta; hos ? långa och smärta med fin slutled, andra 

 leden längst och de öfriga sins emellan nästan lika långa. Abdomen smärt, hos ? gröfre. 



Subcostal- och radialnerverna pä framvingarne nästan såsom hos föregående slägte, 

 men den sednare bildar kort före utloppet i vingkanten en stark båge inåt; samma nerver 

 på bakvingarne såsom hos föregående slägte. Radialfälten äro på båda vingparen öppna. 

 Framvingarnes subradialfält och de nervgrenar, hvarigenom detta bildas, äro ofvanföre 

 beskrifna. Diskfältet är hos båda könen temligen smalt och räcker till slutet af subradial- 

 fältet. Sesamoid- och glenoidalgrenarne äro ofvanföre beskrifna. Styloidgrenen, som finnes 

 hos båda könen, utgår från diskfältets bakre hörn. Ulnargrenen, utgående från midten 

 af den mycket sneda tvernerv, som sluter det utåt bredare ulnarfältet, är hos o^ enkel, 

 men hos ? tvågrenig från en temligen lång gemensam stam utanföre nyssnämnde vingfält. 

 Subulnargrenen hos båda könen enkel och utgår från bakre hörnet af ulnarfältet. Subulnar- 

 fältet slutes af en vinkelformig tvernerv, som utgår från subulnargrenen, der denne skiljer 

 sig från ulnarfältet, och den har förmre benet betydligt längre än det bakre. Detta 

 vingfält är långt och smalt samt temligen jemnbredt och ur tvernervens vinkel utgår 

 fortsättningen af främre dorsalnerven. Bakvingarnes subradial- och carpalgrenar utgå i 

 en temligen kort gemensam stam ur diskfältet något innanföre dettas främre hörn; meta- 

 carpalgrenen utgår från samma vingfälts främre hörn, hos 9 förenad i kort gemensam 

 stam med sesamoidgrenen, hvilken sednare saknas helt och hållet hos &\ glenoidalgrenen 

 utgår från diskfältets bakre hörn, hos ? förenad i kort, gemensam stam med styloid- 

 grenen, hvilken hos c/' saknas; ulnargrenen utgår hos 9 från bakre sidan af diskfältet, 

 temligen innanföre dettas främre hörn, men saknas aldeles hos ef. Diskfältet är smalt, 

 men hos 9 bredare än hos ef; det slutes genom en tvei'nerv något utanföre det ställe, 

 hvarifrån subradial- och carpalgrenarnes gemensamma stam utgår från samma vingfält. 

 Den tvågrenige subulnargrenen såsom hos föregående slägte. Slutet subulnarfält finnes 

 ej å bakvingarne. 



Larven är nästan cylindrisk, smärt, lefver i ett fyrsidigt hus, som är bildadt af 

 vextpartiklar och mot bakre ändan något afsmalnande. Den beskrifves omständligt af 

 MXachlan i Ent. Mont. Mag. X. 257. Den träffas hufvudsakligen i floder, men äfven 

 uti insjöar. 



