102 H. D. J. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUROPTERA. II. 



B. suhnuhilus (Curt.). Svart; antennerna svarta eller bruna; fötterna lergula, 

 sidenglänsande, med bi-una, i spetsen lergula hår ; framvingarne gråbruna, med breda, 

 gula fläckar och längs utkanten smärre dylika; bakvingarne gråbruna. L. e. vsp. 16 — 24 



millim. 



Brachycentrus subnubibis Curt. Phil. Mag. 215. 3. M'Lachl. Tr. Br. 89. t. 5. f. 5. t. 12. 

 f. 9. Rev. & Syn. 255. t. 28. Phryganea tincta Zett. Ins. Lapp. 1075. Hydronautia maculata 

 Kol. Gen. & Sp. I. 93 (ex. p.). Hydr. nubila Kol. 1. c. II. 180. Hydr. verna Brauer. Neur. 

 Austr. 44. Pogonostoma vemum Ramb. Neur. 490. 



Förekommer under Juni — Augusti månader här och der inom hela landet ända 

 upp i Lappmarkerna, men ännu ej anmärkt inom Norge, der den likväl utan tvifvel 

 äfven finnes. 



Beskr. Svart, med gråaktig bärighet. Antennerna svarta eller bruna. Abdomen svart. Fötterna 

 lergula, sidenglänsande, coxse och låren svartbruna, de sednare i spetsen lergula; tibierua och tarslederne i 

 spetsarne något brunaktiga. Framvingarne gråbruna, med breda, gulaktiga eller hvitaktiga fläckar, bildade af 

 gul eller hvitaktig hårighet, och mer eller mindre sammanflytande, så att de stundom bilda tverband; långs 

 utkanten en rad af mindre dylika fläckar; nerverna och fransarne bruna, pterostigraa mer eller mindre mörkt. 

 Bakvingarne gråbtuna med ljusgrå eller nästan hvita fransar. Abdomens sista segment bildar hos o^ en tresidig 

 plåt och på hvardera sidan derom finnas de öfre analbihangen, som äro breda och likaledes tresidiga, de nedre 

 bihangen, som äro endast nedifrån synliga, äro inkrökta, mot spetsen utvidgade, samt klädda med långa, gula hår. 



Obs. I Finland är en annan art af detta slägte anmärkt vid Peterhof och Oranienbaum, 

 hvars beskrifning här intages efter M'Lachlan. Ehuru förf. ej känner arten, kan den dock äfven 

 hos oss påträffas. 



B. albescens (M'Lachl.). Svartaktig, med hvitaktig hårighet. Antennerna hvita med antyd- 

 ning af mörkare ringar. Fötterna hvitgula; spetsen af tibier och tarslederna mörkare, låren brun- 

 aktiga, med lergul anstrykning. Framvingarne hvitaktiga, klädda med hvitgul bärighet, som ej bildar 

 fläckar; fransarne af samma färg; nerverna gråaktiga, fina och föga tydliga. Framvingarne bos 9 

 synas hafva mer trubbig, rundad utkant än hos föregående. Bakvingarne nästan af samma färg som 

 de främre, knapt hvitare. Analbihangen hos ef grönaktigt gula, synas ej skilja sig från den hos 

 föregående art. 



Hydronautia albicans KoL. Gen. & Sp. I. 93 (nec Zett.). B. albescens M'Lachl. Rev. & 

 Syn. 256. 



8. Slägtet: MICRASEMA M'Lachl. 



Sporrarnes antal hos båda könen 2, 2, 2. Båda vingparens radialfält öppet, men 

 subradialfältet på framvingarne slutet och på bakvingarne öppet. Framvingarnes radialnerv 

 är mot utloppet i vingens framkant småningom böjd, men bildar ej såsom hos föregående 

 en hastig båge vid pterostigmatikalregionen. Bakvingarnes subradial- oeh carpalgrenar 

 utgå från diskfältet i gemensam stam och subulnargrenen är tvågrenig. Antennerna lika 

 långa med vingarne, hos ? något kortare; första leden grof och lika lång med hufvudet. 

 Maxillarpalperna hos o^ starkt krökta, men ej pressade mot pannan, hinnande nästan till 

 eller ända till spetsen af första antennleden. Fi'ämre vingarne breda, ovala och enfärgade; 

 de bakre smalare. 



Det har ej lyckats förf. att få se någon af de arter, som tillgöra detta slågte. De 

 diagnoser, som nedanföre gifvas å två arter, hvaraf den ena skall vara funnen hos oss 

 och den andra möjligen kan här finnas, äro derföre sammandragna ur förhanden varande 

 beskrifningar. 



