KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAE. BAND. 24. N:0 10. 105 



Framvingarne ega subcostalnerv och radialnerv, men denna sednare utlöper stundom 

 i den förra såsom en tvernerv från diskfaltets främre sida; subradialgretion kommer 

 antingen ensam ur diskfältets främre sida eller i gemensam stam med cårpalgreiien ; i 

 förra fallet utgå carpal-, metacarpal- och sesamoidgrenarne i gemensam stam ur disk- 

 fältets främre hörn, men i sednare fallet utgå endast metacarpal- och sesamoidgrenarne i 

 gemensain stam ur nämnde hörn; gienoidal- och styloidgrenarne (den sednare sällan med 

 en mycket kort bigren) utgå ur diskfältets bakre hörn; den enkla ulnargrenen antingen 

 från diskfältets bakre sida eller från bakre hörnet; uliiar- och subulnarfälten än slutna, 

 än öppna, i förra fallet utgår den enkla subulnargrenen från idnarfältets bakre hörn, 

 men i sednare fallet frän diskfältets bakre sida; i föi-ra fallet förenas dorsalnerven med 

 vingens inkant också genom tvernerv, i sednare fallet deremot finnas inga andra tver- 

 nerver än de, som tillsluta diskfälten. Bakviiigarne, hvars framkant sällan är aldeles rät, 

 utan oftast äro i denna kant n)er eller mindre tydligt inskuren utanföre en framstående 

 stark bugt, sakna subcostalnerv, men ega tydlig radialnerv; subradial- och carpalgrenarne 

 utgå stundom förenade i gemensam stam ur diskfältets främre sida, då metacarpal- och 

 sesamoidgrenarne utgå i gemensam stam från fräun-e hörnet, men stundom går subradial- 

 grenen ensamt ur främre sidan och carpal-, metacarpal- och sesamoidgrenarne ur främre 

 hörnet af diskfältet, samt stundom utgår subradialgreneii ensamt ur nyssnämnde hörn och 

 de o:ne öfriga grenarne saknas; gienoidal- och styloidgrenarne utgå i gemensam stam ur 

 bakre hörnet af diskfältet stundom förenade med den enkla ulnargrenen, men stundom 

 saknas styloidgrenen och stundom är den en mycket kort gren af glenoidalgrenen, då 

 ulnargrenen också aldeles saknas; subulnargrenen är erd^el, sällan tvågrenig; annan tver- 

 nerv än den hvarigenom diskfältet slutes finnes ej. 



Familjens arter äro våra minsta nattsländor och kunna lätt förblandas med Tinei- 

 derna af firirilarnes ordning. De skiljas lätt från alla andra phryganeer genom fram- 

 vingarnes hälft uppräta, tilltjocknade hår, hvilka gifva dem ett ludet utseende, och genom 

 de nästan perlbandslika antennerna, hvilka ofta äro på midten annorlunda färgade än för 

 öfrigt. Djuren uppehålla sig på trädens blad eller bland gräset vid kanterna af sjöar, 

 dammar och strömmar. De äro lifliga i sina rörelser och derföre ganska svåra att fånga 

 samt äro ofta i rörelse midt på dagen i starkaste solskenet. 



Larven säges vara utan }-ttre respirationstrådar samt hafva främsta fotparet mycket 

 kort, men de öfriga båda paren mycket långa; hufvud och thoraxsegmenter mycket små. 

 Huset är ovalt, platt och merabraiiöst, stundom på ytan försedt med sandkorn och fi-ag- 

 raenter af vattenvexter. Det finnes på bottnen bland vattenvexter eller på stenar, men 

 mot förpupningstiden fastsättes det medelst silketrådar. Huset haj- i båda ändar en 

 springa, hvarigenom larven utsträcker hufvud och fötter då denna går. 



Hos oss hafva arter af följande slägten blifvit anträffade: 



1:0. Sporrarne O, 3, 4. 



A) Oceller finnas och äro t.vdliga. 



1) Vingarne breda; bakvingarnes framkant jemn, nästan rät; framvingarnes spetsar 



hos den torkade insekten trubbiga, ej uppåtböjda 1. Agraylea. 



2) Vingarne smala, lancettlika; bakvingarnes framkant med stark krök framåt 

 och derefter en utskärning; framvingarnes spetsar skarpa, hos den torkade 



insekten starkt uppåtböjda 2. Oxi/ethira. 



K. Sv. Vet. Akad. Hiindl. Baud. "24. N:o 10. 14 



