114 H. I). .T. WALLENGBEN, SKANDINAVIENS NEUROPTERA. II. 



färg är brun och de äro starkt uppåtböjda. Honan har tvenne smala och länga analbihang, som äro nästan 

 räta och med långa, svarta hår; nedanför bihangen är analtuben. 



II:o. Frainvingarnes diskfält hos båda könen slutet, men bakvingarnes deremot öppet; 

 i framvingarnes costalfält linnes tvernerv mot slutet. 



c) Dophnea (Wallengr.). Antennerna hos (f utan tand på basleden. Framvingarne 

 ega hos båda könen fiillständio-a, subcostal- och radialnerver, hvilka hos <^ äro kort före 

 utloppet bågböjda; diskfältet hos ef kort och slutet af vinkelformig tvernerv, hos ? normalt; 

 subradialgren saknas hos er", men tinnes hos 9, der den utgår från främre hörnet af disk- 

 fältet, derifrån äfven carpal- och metacarpalgrenarne utgå i gemensam stam; dessa båda 

 grenar komma deremot hos ef från diskfältets tvernerv i mycket lång gemensam stam; 

 ulnarfältet hos ef öppet, men hos ? bredt och slutet; från bakre hörnet af diskfältet 

 komma hos båda könen glenoidal- och den tvågx^enige ulnargrenen förenade i gemensam 

 stam, som hos ef är mycket lång, men hos ? kort; stj^loidgren saknas, men subulnargren 

 finnes, hvilken hos ? är tregrenig och utgår från ulnarfältets bakre hörn, men hos ef 

 kommer från vingbasen och synes tvågrenig, men bakre grenen är blott antydd; derefter 

 följa dorsal nerverna. Bakvingarna sakna subcostalnerv, men ega radialgren och nerverna 

 äro lika hos båda könen; subradial- och carpalgrenarne utgå i gemensam stam nästan från 

 vingbasen och så äfven i lång gemensam stam glenoidal- och ulnargrenarne; derefter följa 

 den enkla subulnargi"enen och abdominalnerverna; de öfriga nerverna saknas. 



3. B. maurus (Curt.). Svart; vingarne temligen smala, de främre något spetsiga, 



svarta med brunaktig anstrykning, som är starkast på de bakres fransar; fötterna mörkt 



brunsvarta, med något blekare tarser och knä; frainvingarne med liten, njurformig valk 



vid basen hos ef. L. e. vsp. 9 — 10 miilim. 



Thya maums Curt. Phil. Mag, 1834. 216. Bereea mnttrus M'Lachl. Tr. Br. 167. t. 14. 

 f. 18. Rev. & Syn. 496. t. .52. 



Arten är, så vidt kändt är, hittills endast funnen på Gottland, inom vår faunas 

 område. 



Beskr. Antennerna svarta; basleden utan tand hos cfi hårig. Hufvud, thorax och abdomen svarta, 

 med hårighet af samma färg. Palpernas hårighet starkaie och tätare hos ef än hos $, svart. Fötterna mörkt 

 brunsvarta, med något blekare tarser ocli knä. Vingarne något spetsigare än hos föregående arter, hos ef 

 något mera än hos 9, till färgen svarta med brunaktig anstrykning, som isynnerhet är märkbar på de bakres 

 fransar; till formen smalare än hos föregående arter; vid basen af de främre finnes hos ef den hos slägtet 

 vanliga njurformiga valken, som här är temligen liten. Abdomcns nästsista buksegment har hos ef en läng, 

 men hos 9 en kort tand, som hos den förre är gulaktig och hos den sednare är svart. Hanens öfre analbihang 

 länga, smärta, nålformiga och starkt inåtböjda, gulaktiga; de mellersta saknas och ersättas af en från öfre 

 kanten af sista abdominalsegmentet utskjutande bred lob, som i spetsen är svagt urholkad; de- nedre bihangen 

 äro korta, vid basen triangulära, i spetsen delade i två, divergerande, korta, trubbiga grenar, till färgen svarta. 

 Honans analbihang äro smärta, men bredare än hos närmast föregående art och tuben är regulier i utkanten, 

 med täta och långa hår. 



Larven är bakåt afsmalnande, till färgen hvit, stundom med blekgul anstrykning, hufvud och pronotum 

 rödaktiga, fötter och analklor gulaktiga. Hufvudet temligen bredt, med korta, glesa här; thoi'axsegmentorna 

 gleshåriga, främsta fotparet bredt, de öfriga smalare; lår och tibier med temligen talrika och långa hår; de 2 

 bakersta parens lär pä inre sidan och sista parets äfven på yttre sidan med korta tornar. Inga respirations- 

 trädar synliga. Den uppehåller sig ofta under vexters blad på ställen utanföre vattnet, dock sä att stället fuktas 

 af vatten. (Morton.) 



Huset är 6 — 7 millim. långt, smärt, koniskt, krökt och bakåt afsmalnande; bakersta ändan tver, 

 fylld af en membran med bredt häl i raidten. Det utgöres af en silkehylsa, som på ytan betäckes af täta, fina 

 sandkorn. 



