KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 119 



Anm. luom Finland har en till slägtet hörande art anmärkts, som ännu ej träffats hos oss, men som 

 möjligtvis förekommer isynnerhet i de nordligare provinserna. 



(4). M. submargmalis M'Lach. Hufvudets hår gråaktiga; palpernas 3:e led normal; framviugarne rök- 

 grå, med mer eller mindre tydligt hvitaktigt band; ur bakre hörnet af rtiskfältet utgår hos a^ 

 blott en nervgren, men hos ? 3 sådana i gemensam stam; bakvingarne med en parallelt med 

 utkanten löpande nerv, deri de flesta öfriga nerver sluta. L. e. vsp. 25 — .HO millim. 

 Molaivia submarginalis M'IiACHL Rev. & Syn. 286. t. 31. 



Under Augusti månad träffad i södra och mellersta Finland. Förf. har visserligen i Skåne påträffat honor, 

 som möjligen tillhöra denna art, men då inga hanar funnits, vågar han ej identifiera dem dermed. 



4. M. carhonaria M'L.achl. Hufvudets hår svarta; palpernas 3:e led normal; fram- 

 vingarne enfärgadt svarta; bakvingarne mörkgrå med mörkgrå fransar. L. e. vsp. 17 — 



18 milliin. 



Molanna carhonaria M'Lachl. Rev. & Syn. 287. t. 31. Phrij;/. nigra Zett. Ins. Lapp. 

 1072 (secund. sp. orig.). 



Ar en hos oss sällsynt art, som hittills endast under Juli månad blifvit funnen i 

 Blekinge samt under Augusti månad vid Lycksele och Muonioniska i Lappmarkerna. 



Beskr. Hela kroppen svart, med svart hårighet. Fötterna svarta, med brunaktig anstrykning. Palperna 

 svarta, 3:e leden normal. Framvingarne svarta och bakvingarne mörkgrå; fransarne mörkgrå. På framvingarne 

 utgå hos c^ subradialgrenen ur diskfältets främre hörn och ur det bakre carpalgrenen ensamt, men hos 9 utgår 

 subradialgrenen såsom hos ef ocb ur det bakre hörnet utgå carpal-, glenoidal- och styloidgrenarne förenade i 

 gemensam stam; den sistnämnde grenen är mycket kort; ur ulnarfältet utgå hos c/ glenoidal-, styloid-, ulnar- 

 och subulnargrenarne alla förenade i gemensam stam, men hos $ utgå ur sagde vingfält ulnargrenen, oberoende 

 nerven och subulnargrenen i gemensam stam; den oberoende nerven temligen kort. Öfre analbihangen hos ef 

 korta, mycket breda ända ut i den trubbiga spetsen, uppätrigtade och i den nedre kanten något utskurna; de 

 nedre analbihangen uppätkrökta, bredare än hos föregående arter och småningom afsmalnande till trubbig spets. 



2. Slägtet: MOLANNODEJS MXachl. 



Vingarne temligen korta, utåt breda, under hvilan föga svepta omkring kroppen. 

 Framvingarnes nervförgreningar såsom hos föregående slägte, men mera regelbundna och 

 lika hos båda könen; hos ¥ saknas på bakvingarne oberoende nerv. Framvingarnes 

 ulnarfält är öppet och genomskäres icke på midten genom någon tvernerv. Fram- 

 vingarne ega metacarpalgren, som ofta utgår i mycket kort gemensam stam med glenoidal- 

 och styloidgrenarne ur diskfältets bakre hörn; ulnargrenen är tvågrenig och kommer 

 från vingbasen i gemensam stam med den enkla subulnargrenen. 



Slägtets lefnadssätt är okändt och till vår fauna höi-er så vidt kändt är endast 

 en art. 



M. Zelleri M'Lachl. Hufvudets här gulaktiga; framvingarne mer eller mindre 

 mörkt brungråaktiga, merendels med blekgula fläckar i disken, sällan enfärgadt aske- 

 gråaktiga. L. e. vsp. 15 — 17 millim. 



Molannodes Zelleri M'Lacht.. Ann. Soc. Ent. Fr. 186fi. 179. t. 8. f. 1— .5. Rev. & Syn. 

 288. t. 32. 



En hos oss sällsynt art, som hittills endast träffats i Blekinge och Östergötland. 



Beshr. Hufvudets iiår gulaktiga; kroppen svart, med grå hårighet. Antennerna svarta, mot spetsen 

 blekare. Palperna bruna med brungrå hårighet. Fötterna grågulaktiga med bruna lår och svarta coxae. 

 Abdomens sidolinea blek. Framvingarne mer eller mindre mörkt gråbrunaktiga, med blekgula, ej skarpt begrän- 

 sade fläckar i disken och mot utkanten, bland livilka den, som är belägen vid diskens tvernerver är störst och 

 mera tvergående; stundom äro likväl dessa fläckar mycket otydliga eller aldeles felslående, så att vingarne äro 



