122 H. T>. .T. WALLEN6REN, SKANDINAVIENS NEUROPTERA. II. 



inkanten starkt veckade; i framkanten jemna, ej inskurna; spetsen rundad, fransarne korta, 

 men mot analhörnet långa. Framvingarnes nerver könen emellan olika, i det att hos ? 

 finnes styloidgren, som utgår emellan glenoidal- och ulnargrenarne i gemensam stam med 

 dessa ur diskfältets bakre hörn, men saknas aldeles hos ef; subradial- och carpalgrenarne 

 utgå förenade i gemensam stam ur främre hörnet af det långsträckta subradialfältet; ej 

 subcostalfältet utan blott radialfältet utåt slutet genom tvernerv, som förenar radialnerven 

 med subradialfältet; slutet ulnarfalt finnes, som är icke eller föga längre än subradial- 

 fältet; ulnargrenen utgår ur diskfältets bakre hörn i gemensam stam med glenoidalgrenen, 

 och subulnargrenen utgår från ulnarfältet. Bakvingarnes glenoidal- och ulnargrenar utgå 

 förenade i gemensam stam ur diskfältets bakre hörn; subulnargrenen tvågrenig, dess båda 

 grenar temligen långa; metacarpalgrenen kommer från främre hörnet och carpalgrenen 

 från främre sidan af diskfältet; från sistnämnde gren skiljer sig den temligen långa sub- 

 radialgrenen närmare vingspetsen. 



Så vidt kändt är tillhöra slägtets arter norra halfklotet såväl i gamla som i nya 

 verlden. Honorna äro nästan alltid något mindre än hanarne; de förras abdomen är 

 gröfre än de sednares; dess form är cylindrisk. Larven lefver i både rinnande och stilla- 

 stående vatten. Dess hufvud är litet och aflångt; främsta thoraxsegmentet är litet; de 

 båda andra breda; abdomen cylindrisk med parallela sidor; dess l:a segment har på midten 

 af ryggen en bred puckel. Huset är cjdindriskt och något ki'ökt, bredare åt ena ändan ; 

 det består af sand, ofta med påfästade vextbitar. Pupans hus är mycket kortare, emedan 

 larven före förvandlingen afskär ett stycke af bakändan. 



Till vår fauna höra följande arter: 



1:0. Framviugai-ne utan ljusa tverband eller fläckar, men med mer eller mindre tydlig ljus fläck i 

 inkanten nära analhörnet, livilken likväl hos döda exemplar ofta försvinner eller blir otydlig. 



A) Framvingarnes tre tvernerver i disken trappstegsformiga (ligga på nästan lika afsånd från 

 hvarandra.) 



a) Hufvudets hår grå eller grågula. 



1) Framvingarne grå, med grofva, skarpt afstickande nerver 1. Nigronervosus. 



2) Framvingarne brungula, med otydliga nerver 2. senilis. 



b) Hufvudets hår hvita eller smutshvita. 



1) Framvingarne brungrå eller bruna, i framkanten mot spetsen smalt hvita 3. Annulicornis. 



2) Framvingarne brunaktiga, enfärgade .._ ._ 4. Perplexus. 



3) Framvingarne vid basen blekare, möts spetsen mörkare bruna 5. DissimiUs. 



B) Framvingarnes 3 tvernerver i disken ej trappstegsformiga (en af dem ligger 

 på betydligare afstånd än de 2 öfriga sins emellan). 



a) Den bakersta tvernerven i framvingarnes disk belägen betydligt längre inåt 



än de 2 främre, som bilda en nästan rät linea 6. Aterrimus. 



b) Den främste tvernerven i framvingarnes disk belägen betydligt längre utåt 

 än de båda bakre, som bilda en aldeles rät linea. 



1) Framvingarne blekt rödbruna; bakvingarnes fransar blekgrå 7. Fuluus. 



2) Framvingarne bruna; bakvingarnes fransar gråaktiga, i spetsen hvitaktiga 8. Robertellus. 

 11:0. Framvingarne med ljusa tverband och fläckar. 



A) Framvingarne med blekgrå tverband och fläckar; hufvudhåren grå 9. Bilineatus. 



B) Framvingarne med snöhvita tverband och fläckar. 



1) Hufvudhåren snöhvita.. _ 10. Albifrons. 



2) Hufvudhåren gulhvita 11. commutatus. 



3) Hufvudhåren svarta __ 12. Gallatus. 



I:o. Framvingarne utan ljusa tverband eller fläckar, men med mer eller mindre 

 tydlig, hos torkade exemplar oftast helt försvinnande ljus fläck i inkanten 

 nära analhörnet, hvilken är gemensara på de sammanlagda vingarne. 



