KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 127 



En under höst och sommar ej synnerligen sällsynt art vid floder och åar inom Sverige 



ända upp i Lappmarkerna. 



Beskr. Antennerna svarta, mot spetsen enfärgade, men mot basen med hvita ringar. Hufvudets här 

 snöhvita, men stundom mot sidorna något gulaktiga. Tborax svart, med glesa, gulaktiga här. Palperna bruna. 

 Abdomen svart, med blek sidolinea. Fötterna grå, med bruiiaktiga lår, svarta coxge och hvitringlade tarser. 

 Framvingarne svarta eller svartbruna, med följande snöhvita teckningar: i inkanten närmare basen en tverlinea, 

 som räcker till midten af vingen; en tverlinea i samma kant, men nära analhörnet och gent öfver i framkanten 

 en annan, hvilka båda bilda tillsamman ett genombrutet tverband; närmare vingspetsen en sned linea i fram- 

 kanten. Fransarne svarta. Bakvingarne rökgra, med fransar af samma färg. Öfre analbihangen hos o^ temligen 

 breda, aflångt ovala, håriga; derunder utskjuter från bred bas ett (från sidan sedt) smärt, temligen långt, nedåt- 

 böjdt utskott; nedi'e analbihangen starkt uppåtböjda, med en mindre, nedåtböjd led i spetsen. 



11. L. commutatus M'Laohl. Hufvudets hår blekt gula eller gulhvita; antennerna 

 hvita, mot spetsen enfärgade, men mot basen svart- eller brunringlade; framvingarne 

 svartaktiga, med hvita teckningar nemligen: en kort linea i inkanten nära basen, ett 

 genombrutet tverband öfver disken och en tverlinea i framkanten nära vingspetsen. 

 L. e. vsp. 16 — 22 millim. 



Leptoceims commutatus M'Lachl. Rev. & Syn. .308. t. 33. 



Sällsynt; blott en gång under Augusti vid åar nära vid Skräbö i nordöstra Skåne. 



Beskr. Till färg och teckningar är arten nästan lik föregående. Antennerna äro helt hvita ända ut i 

 spetsen och endast mot basen brunringlade eller svartringlade. Hären på hufvud och thorax mera gulaktiga. 

 Framvingarne mera svartbruna och de hvita teckningarne, som till läge och form äro lika föregående arts, äro 

 ej rent snöhvita utan mera smutshvita; stundom saknas tverlinien i inkanten nära basen eller är den blott punkt- 

 formig. Öfre analbihangen hos o^ äro kortare än hos föregående art; det under dem framskjutande utskottet 

 är mj^cket koi"tare och spetsen ej nedböjd; de nedre analbihangens sista, inätböjda led längre och spetsigare. 



12. L. gallatus FouRC. Hufvudets hår svarta; antennerna svartbruna, mot spetsen 

 enfärgade, mot basen hvitringlade; framvingarne svarta med snöhvita teckningar nemligen: 

 en kort linea i inkanten nära basen, ett genombrutet tverband öfver disken orh en tver- 

 linea i framkanten nära vingspetsen. L. e. vsp. 13 — 20 millim. 



Phryg. gallata Fource. Ent. Par. 358. Phryg. bifasciata Oliv Encl. Meth. 558. Mystacides 

 bifasciata PiCT. Recherch. 166. t. 13. f. 3. Brauer. Neur. Austr. 41. Myst. affinis Kol. Gen. & 

 Sp. II. 258. t. 3. f. 80. Leptoceims bifasciatus MXachl. Tr. Br. 108. t. 13.' f. 21. 22. Lept. 

 Mlineatus M'Lachl. Rev. & Syn. 308. t. 33. 



Arten förekommer sporadiskt vid floder och åar inom Sverige in i Lappmarkerna. 

 Inom Norge anmärkt i Odalen. 



Beskr. Äfven denna art liknar L. albifrons, men skiljes derifrån genom hufvudets svaita hårighet. 

 Framvingarnes teckningar äro snöhvita och hafva samma form och läge som hos nämnde art. men fläcken i 

 framkanten nära vingspetsen saknas ofta; teckningarne äro derjemte tydligare hos $ än hos c/", der de ofta för- 

 svinna hos det döda djuret. Fötterna äro bruna, med silfvergians och de båda främre parens tarser hvita, 

 brunringlade. Öfre analbihangen bredare än hos nämnde art; utskottet under dem är utdraget i en läng, nästan 

 rät spets; de nedre analbihangen äro bredare, deras sista, inätböjda led är bredare och afläng. 



Larvens hufvud och thorax blekgula; det förstnämnda med en rad svarta punkter, som bilda en nästan 

 fullständig cirkel; thoraxsegmenternes kanter och hår svarta; abdomen grönaktig, med få och korta respirations- 

 trådar; fötterna gula, med svarta hår; bakersta fötterna ganska länga. Huset cylindrisk-koniskt, något krökt, 

 bestående af sand och småstenar och fästadt vid stenar. (Pict.). 



2. Slägtet: MYSTACIDES Latr. 



Sporrarne O, 2, 2. Antennerna två gånger så långa som framvingarne hos ef, men 

 något kortare hos ?. Hufvudet och ryggen af thorax föga håriga. Ögonen lios d" stora, 

 utstående, hos 9 små. Maxillarpalperna med täta, långa och tjocka hår, som äro vända 



