KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 133 



6. Slägtet: ALLO T RIOGAM ET IS ii. gen. 



Sporrariie O, 2, 2. Antennerna mer än två gäiigei- så långa som framvingarne hos 

 (^, men hos ? något kortare äu hos o^. HutVud och pronotum tätt håriga. Ögonen hos 

 båda könen lika. Maxillarpalperna ganska långa och håriga; l:a leden kortare än den 

 2:a, som är kortare än den 3:e, 4:e lika med den l:a; 5:e kort. Framvingarne teudigen 

 breda och långsträckta, tätt håriga, med rundad, ej inböjd spets och långa fransai-, men 

 hos ? smalare och mera långsträckta. Bakvingarne nästan bredare än framvingarne, vec- 

 kade och i framkanten jemna, ej utskurna mot spetsen, som är något afrundad; deras 

 fransar långa. Vingncrverna hos båda könen lika. Framvingarne sakna hos båda könen 

 styloidgren; subradial- och carpalgrenarne utgå skilda från hvarandra, men dock båda ur 

 främre hörnet af det långsträckta subradialfältet; blott subcostalfältet utåt slutet genom 

 tvernerv, men sådan saknas emellan radialnerven och subradialfältet och är således radial- 

 fältet öppet; ulnarfältet slutet och sträcker sig inåt nästan till vingbasen; diskens tver- 

 nerver trappstegsformiga. Bakvingarnes glenoidal- och ulnargrenar utgå ur diskfältets 

 bakre hörn förenade i kort, gemensam stam; subulnargi-enen tvägrening, båda grenarne 

 ganska långa; metacarpalgrenen utgår från främre hörnet och carpalgrenen från främre 

 sidan af diskfältet; från den sednare grenen kommer subradialgrenen såsom en tvernerv 

 nära vingspetsen. 



Inom ^'år faunas område finnes ej mer än en art, hvilken träffas vid insjöar och 

 stillastående vatten och hvars kön äro hvarandra ganska olika till färgen, hvarföre de 

 äfven blifvit ofta ansedda för olika arter. 



A. furva Ramb. Antennerna gulaktiga, ofvantill i ledfogningarne svarta; fram- 

 vingarne tätt klädda med rödbrun (a^) eller blekgul hårighet (?); enfärgade (?) eller 

 stundom med svart linea i disken och svart punkt i apikalfälten (c/'); bakvingarne med 

 svart (ef) eller blek (?) hårighet. L. e. vsp. 17 — 20 millim. 



Ml/staddes furva Ramb. Nevr. 512 ef. Setodes intaminata M'Lachl. Tr. Br. 117 $. Myst. 

 fllosus BuRji. Haudb. 920. Oecetis furva M'Lachl. Rev. & Syn. 332. t. 36. ef' ?• 



En sällsynt art, som under Juli och Augusti blifvit träffad på spridda ställen i 

 Sverige ända upp i Upland. 



Beshr. Hane. Antennerna gulgrå, ofvantill i ledfogningarne svarta. Kroppen brunaktig, med mörkgrå 

 bärighet. Palperna bruna. Abdomen med blek sidolinea. Fötterna gulgrå. Framvingarne tätt beklädda med 

 rödbrun bärighet, stundom med svartaktig, sned tverlinea öfver diskens tvernerver och svart punkt vid basen af 

 apikalfälten; fransarne bruna. Bakvingarne temligen tätt klädda med svartaktig bärighet; fransarne svartaktiga. 

 Öfre analbihangeu rundade, svarta och breda, med gula, långa hår: de nedre analbihangen riktade uppåt, vid 

 basen temligen smala, uppåt hastigt breda, i spetsen smalt och djupt utskurna, båda spetsarne nästan lika långa, 

 men den yttre smalare än den inre, som är försedd med långa hår. 



Hona. Antennerna gulhvita, med svartaktiga ledfogningar. Kropjieu gulaktig eller brunaktig, med hvit- 

 grå hårighet. Palperna grågula. Abdomen gråbrun. Fötterna hvitgula. Framvingarne smala, tätt beklädda 

 med blekgul hårighet, enfärgade; fransarne blekgula. Bakvingarne blekgrå, med blek hårighet och grågula fransar 



