134 H. I). J. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUBOPTEUA. II. 



7. Slägtet: AETESIS n. gen. 



Sporrarne O, 2, 2. Antennerna mer än två gånger så långa som Irainvingarne hos 

 ef, men kortare hos ? än hos ef. Hnfvucl och pronotum tätt håriga. ()gonen hos båda 

 könen lika. Maxillarpalperna ganska långa och håriga; l:a leden kortai'e än den 2:a, som 

 är nästan lika lång med den 3:e; den 4:e kortare, men längre än den l:a; den 5:e är 

 nästan lika lång med den 4:e. Framvingarne långsträckta, tätt håriga, med rundad, ej 

 inböjd spets, och långa fransar. Bakvingarne knapt bredare än framvingarne, föga vec- 

 kade, i framkanten starkt utskurna utanföre en utböjning, som är försedd med en rad 

 tydliga hakar; vingspetsen skarpt spetsig; fransarne långa. Vingnerverna hos båda könen 

 lika. Framvingarne sakna hos båda könen styloidgren; subi-adial- och carp^lgrenarne 

 utgå skilda från hvarandra, men dock båda nästan ur främre hörnet af det långsträckta 

 subradialfältet ; blott subcostalfältet utåt slutet genom tvernerv, men sådan saknas emellan 

 radialnerven och subradialfältet; ulnarfältet slutet och sträcker sig inåt nästan till ving- 

 basen; af diskens tvernerver bilda de båda bakersta en ]'ät linea. Bakvingarnes glenoidal- 

 och ulnargrenar utgå ur diskfältets bakre hörn förenade i kort gemensain stam; subulnar- 

 grenen är tvågrenig, men båda grenarne mycket korta; metacarpalgrenen utgår enkel ur 

 främre hörnet och carpalgrenen ur främi*e sidan af diskfältet; från sistnämnde gren utgår 

 subradialgrenen såsom en kort tvernerv nära vingspetsen. 



Till vår fauna hörer af detta slägte ej mer än en art, hviiken träftas vid stilla- 

 stående vatten och insjöar, der den under aftonen och skymningen flyger öfver vattnet, 

 men hvilar under dagen på vexterna vid stranden. 



Åe. lacustris PiCT. Antennerna hvitaktiga, med smala, svartaktiga ringar; fram- 

 vingarne klädda med ockragul hårighet och försedda med otydliga, mörkgrå punkter i 

 utkanten samt en dylik linea vid diskens tvernerver; ba.kvingarne blekgrå, med brungrå 

 fransar. L. e. vsp. 12 — 17 millim. 



Mystacides lacustris PiCT. Reell. 171. t. 13. f. 7. Setodes lacustris Kol. Cien. & Sp. II. 266. 

 Beauer Neur. Austr. 42. M'Lachl. Tr. Br. 118. t. 13. f. 3. Wallengr. Öfveis. af Koiigl. Vet. 

 A:s Förhandl. 1870. 166. Oecetis lacustris M'Lachl. Rev. & Syn. t. 333. f. 36. 



Under Juli och Augusti månader ej synnerligen sällsynt i södra och mellersta 

 Sverige och hittills nordligast anmärkt i Upland. 



Beskr. Aiiteiiiierna hvitaktiga, med smala, svartaktiga ringar. Hufvud och thorax gråaktigt ockragula, 

 med gul hårighet. Palperna brunaktiga. Fötterna blekt gulbruna. Abdomeu grönaktig, med hvit sidolinea. 

 Framvingarne temligen tätt betäckta med ockragul hårighet samt med otydliga, mörkgrå punk-ter omkring ner- 

 verna i utkanten samt vid basen af 6:e apikalfältet och vid basen af subradialfältet; en sådan linea vid diskens 

 tvernerver; hos $ saknas dessa teckningar oftast; fransarne gråaktiga; af diskens tvernerver ligger den främste 

 temligen långt utanföre de båda bakre, som bilda en rät linea. Bakvingarne blekgrå, med grå hårighet och 

 brungrå fransar. Öfre analbihangen hos ef breda, runda, håriga; de nedre analbihangen breda, i öfre kanten 

 med ett smalt, uppåtriktadt utskott utanföre en temligen djup utskärning. 



Slägtet: PLEUROGRAPTA 



"b 



Sporrarne 1, 2, 2. Antennerne 2 gånger så långa som framvingarne, men hos 

 honan kortare än hos hanen. Hufvud och pronotum tätt håriga. Ögonen hos båda könen 



