KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 135 



lika. Maxillarpalperna ganska långa; l:a leden kort, 2:a och o:e ganska långa, 4:e om- 

 kring lika lång som den l:a, 5:e af ungefär samma längd som den 3:e. Framvingarne 

 långsträckta, med föga täta men långa hår; spetsen rundad, ej inböjd; fransarne ganska 

 långa från basen af fi^amkanten till analhörnet, der de äro längre. Bakvingarne knapt 

 bredare än de främre, föga veckade, i framkanten utskurna mot vingspetsen och en på 

 midteii framskjutande tand; vingspetsen temligen spetsig; fransarne mycket långa. Ving- 

 nerverna lios båda könen lika. Framvingarne sakna hos båda könen styloidgren ; subradial- 

 och glenoidalgrenarne utgå skilda från hvarandra ur främre liörnet af det långsträckta 

 subradialfältet; blott subcostalfältet utåt slutet genom tvernerv och sådan sa,knas mellan 

 radialnerven och subradialfältet; ulnarfältet slutet och sträcker sig nästan till vingbasen. 

 Bakvingarnes glenoidal- och ulnargrenar utgå ur diskfältets bakre hörn förenade i gemen- 

 sam stam; snbulnargrenen tvågrenig, båda grenarne korta. 



Den fullbildade insekten förekommer vid bäckar, åar och floder, men äfven vid 

 insjöar. 



1:0. Framvingarnes ulnar- och siibulnargrenar utgå skilda från hvarandra ur ulnar- 

 fältets bakre hörn. 



1. Pl. notata Ramb. Framvingarne blekgrå, beklädda med lång men ej tät grå- 

 gul hårighet samt här och der med brunaktiga punkter och i inkanten med en kort, 

 brunaktig sned linea; af diskens tvernerver ligger den främste längre utåt än de 2 bakre, 

 som bilda en rät linea; bakvingarne rökgrå, med gråbruna fransar. L. e. vsp. 16 — 18 



millim. 



Mygtacida notata RAiMB. Nevr. 514. Setodes lamstris Kol. Gen. & Syn. II. 266 p. p. 

 Oecctis notata M'Lachl. Rev. & Sj^n. 335. t. 36. 



Arten är temligen sparsam i södra ocli mellersta Sverige samt hittills nordligast 

 anmärkt i Upland. 



Beskr. Antennerna giilaktiga, mot basen på öfre sidan med svartaktig teckning vid ledfogningarne. 

 Hiifvud och thorax lergula, med blekt gulgrå bärighet. Palpernas hårighet gnlgul. Abdomen brunaktig eller 

 grönaktig. Fötterna blekgula. Framvingarne blekgrå med temligen gles, men lång grågul bärighet samt följande 

 brunaktig teckning: några sraa punkter vid vingbasen, en punkt vid basen af subradialfältet, en vid utloppet af 

 subcostalnerveu och en kort snedlinea vid inkanten; af diskens 3 tvernerver är den främste belägen längre utåt 

 än de 2 bakre, hvilka med hvarandra bilda- en rät linea; ulnar- och subulnargrenarne utgå ur ulnarfältets bakre 

 hörn skilda frän hvarandra; fransarne gråaktigt bruna. Bakvingarne rökgrå, med långa, gråbruna fransar. Öfre 

 analbihangen hos c/ längre än breda, med rundad spets; emellan dem ett utskott, som är längre än bihangen, 

 smalt och mot spetsen utvidgadt; nedre analbihangen korta, breda, i spetsen bredt men grundt utskurna. 



II:o. Framvingarnes ulnar- och suhidnargrenar utgå med gemensam stam zir idnar- 

 fältets bakre hörn. 



2. Pl. testacea Curt. Framvingarne med lång ockragul hårighet, antydning till 



brunaktigt vid diskens tvernerver, som bilda en sammanhängande sned linea, samt en och 



annan svart punkt; bakvingarne hyalina, med gråaktig hårighet och grå fransar. L. e. 



vsp. 14 — 17 millim. 



Leptocerus testaceus Curt. Phil. Mag. 1834. 214. Setodes testacea M'Lachl. Tr. Br. 119. 

 t. 13. f. 4. Wallengr. Öfvers. af Kongl. Vet. Ak:s Förhandl. 1870. 167. Setodes Jacustns Kol. 

 Gen. & Sp. II. 266. p. p. Oecetis testacea M'Lachl. Rev. & Syn. 336. t. 36. 



Arten är under Juli och Augusti månader vida allmännare än föregående i södra 

 och mellersta Sverige och förekommer mot norden åtminstone ännu i Upland. 



