KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR, BAND. 24. N:0 10 137 



Äfven af detta slägte eger vår fauna blott en art, som hittills endast blifvit träffad 

 vid våra större insjöar. 



S. punctata Fabr. Antennerna hvita, brunringlade; framvingarne blekt gulaktiga, 

 med 5 — 6 långsgående rader af silfverhvita punkter. L. e. vsp. 13 — 15 millim. 



Phryg. punctata Fabr. E. S. II. 88. 29. Mystacides punctatus Burm. Handb. 919. Setodes 

 Mera Kol. Gen. & Sp. II. 269. t. 4. f. 13. Wällengr. Öfvers. af K. Vet. A:s Förhandl. 1870. 

 167. Setodes punctata M'Lachl. Eev. & Syn. 343. t. 37. 



Under Juli och Augusti månader träffad hittills endast vid Ifösjön och Ringsjön 

 i Skåne. 



Beshr. Antennerna hvita, brunringlade. Hufvudet hvitaktigt, med blekgul hårighet. Palperna hvit- 

 gulaktiga, med blek hårighet. Kroppen grön, med silfverhvitaktig hårighet. Fötterna hvitaktiga. Framvingarne 

 beklädda med blekt gulaktig harighet och 5 —6 långsgående rader af silfverglänsande punkter samt stundom 1 — 2 

 mattsvarta punkter mot spetsen; fransarne bleka. Bakvingarne hvita, med blekgrå fransar. Hanens analbihang 

 äro mycket invecklade och svåra att reda, men penis äi' lång, starkt nedåtböjd och betäckes vid basen af en 

 kortare, nästan oval lob; af de nedre analbihangen synes en utåt bredare, i nedre kanten med tand försedd lob 

 och ofvan denne 2:ue smala, långa, upprättstående, håriga utskott. Honans sidovalfler breda, uppåt bredt ut- 

 skurna i yttre kanten, och nedanföre den utskjuter från buksegmentet en smal lob. 



10. Fam. Hydropsycliidae (Steph.). 



Antennerna oftast lika långa med eller något längre än framvingarne; första leden 

 kort, gröfre än de följande, uppblåst; andra leden äfven kort; hvardera af de följande 

 långa, oftast omgifne af en svart, spiralformig ribba, som försvinner mot antennernas 

 spets. Maxillarpalperna håriga; l:a leden mycket kort, sittande på ett tandlikt utskott, 

 2:a leden längre än hvardera af de 2 följande, cylindrisk; 3:e leden kortare eller längre 

 än 4:e, men båda breda, nästan triangulära; 5:e leden nästan lika lång med de öfriga till- 

 sammantagna, mångledad och piskformig. Fötterna med mycket små eller inga tornar; 

 bakersta parets sporrar 4, det framstås 4. Framvingarne smala, nästan jemnbreda; bak- 

 vingarne bredare; båda paren under hvilan takformigt lagda öfver hvarandra; båda parens 

 subradialfält alltid slutet, de främre alltid utan tvernerv mot slutet af costal-, subcostal- 

 och radialfälten ; de bakre ega alltid tydlig subcostalnerv, men ega eller sakna slutet 

 inskJLitningsfält. Vingnerverna lika hos båda könen. 



Hufvudet transverselt. Pronotum ganska litet, men mesonotum deremot ganska 

 bredt. Antennerna kortare hos ? än hos d^. Labialpalperna sitta på ett utskott och 

 maxillerna äro äfven utskottlika. Fötterna smärta; det mellersta parets tibier och tarser 

 hos ? utvidgade och bredare än de öfriga, sporrar ne alltid 2, 4, 4, på främsta fot- 

 paret korta, på de öfriga långa, sinsemellan nästan lika, men den inre sporren något 

 längre än den yttre; yttre klon hos ef ersattes af en hårpensel. Framvingarne utåt 

 föga bredare, i utkanten snedt trubbiga, med rundad spets; bakvingarne bi-edare, men 

 kortare än de främre, trubbiga och veckade. Abdomen merendels temligen robust, isyn- 

 nerhet hos 9. 



Vingarnes nerver ganska regelbundna. Framvingarne ega subcostal- och radialnerver 

 samt aldrig tvernerv mot slutet af costal-, subcostal- och radialfälten; subcostalfältet 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Bimd. 24. N:o 10. 18 



