KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 141 



aualbihaugs basled läng, nedtill tunu och smal, men uppåt starkt utvidgad, lergul, på yttersidan brunaktig; 

 sista leden cylindrisk, ganska lång, mot basen och spetsen tydligen utvidgad, men pä midten smalare, till färgen 

 lergul: penis brungul, cylindrisk, med i ofvankanten svälld spets. 



Larvens hufvud brunt, på sidorna och långs midten gult, på sistnämnde ställe en svart teckning, som 

 liknar ett T; thoraxsegmenterna äro gula på sidorna, men på midten grå, kantade med svart linea; de 2 sista 

 thoraxsegmenterna ega i främre hörnen ett svart snedstreck; abdominalsegmenterna grönaktiga; respirations- 

 trädarne hvita och fötterna gula. (Enl. Pictet.) 



4. H. instabilis (Curt.). Ögonen hos båda könen små och hjessan mycket bredare 

 än lång; antennerna ljusa, med tydliga, svarta, snedlinier; framvingarne hvitaktiga, med 

 brun nätformig teckning, som i disken saknas; i inkanten aflånga alternerande svartaktiga 

 och bleka fläckar; bakvingarne blekgrå, hälft genomskinliga, med mörkare fransar. L. e. 

 vsp. 23 — 26 millim. 



Philopolavius instabilis CcRT. Phil. Mag. 1834. 219. Hydrops. cinerea PiCT. Rech. 204. t. 19 

 f. 3. H. lanceolata M'Laohl. Tr. Br. 127. t. 1. f. 7. t. 13. f. 10. 11. Ii. instabilis MXacicl 

 Rev. & Syn. 365. t. 39. 



Arten tyckes under Juni, Juli och Augusti månader vara temligen spridd inom 



Sverige, der den blifvit träffad i de flesta provinserna ända upp i Verniland och Helsing- 



land. Från Odalen i Norge har förf. sett en hona, som efter all sannolikhet tillhör 



denna art. 



Beskr. Antennerna gula, mot spetsen bruna, med ganska tydliga, svarta snedlinier mot basen. Ögonen 

 hos båda könen lika stora, små och hjessan mycket bredare än lång. Kroppen brun; abdomen undertill blekare, 

 med hvitaktig sidolinea; hufvud och thorax med hvitaktig eller gråaktig bärighet; palperua brunaktiga. Fötterna 

 lergula. P'ramviugarne hvitaktiga, med brun nätformig teckning, men i disken tiera stora fläckar, der sådan 

 teckning saknas, i inkanten aflånga alternerande svartaktiga och bleka fläckar; nerverna brunaktiga; fransarne 

 bruna, hvitfläckiga. Bakvingarne blekgrå, hälft genomskinliga, med mörkare fransar. Abdomens sista dorsal- 

 plåt hos c/' har i kanten tvenne smala, uppätböjda, tväledade utskott, som likväl synas bäst från undre sidan, 

 men ofta döljas af nedre analbihangen, hvilka äro långa, med cylindrisk, mot spetsen utvidgad basled, men kort, 

 trubbig, gul, knapt utvidgad sista led. Penis cylndrisk, något tjockare vid baseji, den sneda, klufna spetsen ej 

 tilltjocknad. 



5. H. nevce (Kol.). Ögon hos båda könen små och hjessan mycket bredare än 

 lång; antennerna ljusa, med otydliga, svarta snedlinier; framvingarne gråaktigt lergula 

 utan all teckning; men med kort, gles blekgul hårighet; bakvingarne hvitaktiga, med bleka 

 fransar. L. e. vsp. 18 — 22 millim. 



Hijdropsyche nevce Kol. Gen. & Sp. II. 232. t. 2. f. 16. M'Lachl. Rev. & Syn. 369. t. 39. 



Var. fennica. Framvingarne med blekgrå, nätformig teckning samt alternerande 

 mörkgrå och bleka fläckar i disk och inkant. 

 M'Lächl. 1. c. 



Arten tyckes förekomma sparsamt inom Sverige under Maj och Juni månader. 

 Hufvudarten är sällsyntare än varieteten och förf. har deraf endast sett ett par exemplar. 



Beskr. Antennerna blekgula, mot spetsen bruna, mot basen med bruna ringar och otydligare snedlinier. 

 Ögonen hos båda könen lika stora, ganska små och hjessan mycket bredare än lång. Kroppen svartbrun; 

 hufvud och thorax med grågul bärighet; abdomen med blek sidolinea; palperna brunaktiga; fötterna blekgula. 

 Framvingarne starkare utvidgade utåt än hos föregående arter, till färgen blekt gråaktigt lergula, hälft genom- 

 skinliga, med spridda, korta och gula här; hos hufvudformen enfärgade, men hos varieteten med tydlig blekgrå, 

 nätformig teckning och i disken och långs inkanten alternerande grå och bleka större eller mindre fläckar; 

 fransarne ofta mörkgrå, med bleka fläckar. Bakvingarne hvitaktiga, hälft genomskinliga, med bleka fransar 

 Abdomens sista dorsalplåt hos c/' har tvä smala utskott, som vid basen och spetsen äro böjda mot hvarandra; 

 hans nedre analbihang långa, smärta och deras sista led kort, spetsig, nästan taggformig. Penis har vid hvarje 

 sida närmare basen en kort, uppåtböjd tagg, samt pä öfre sidan närmare spetsen en bakåtböjd tagg; spetsen 

 med två rundade tuberkler, men en upptill konkav valv sträcker sig utom dessa. 



