KONGL. SV. VET. AKADEMlRN.s HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 147 



Larvens butViid är Ijusbruiit, framtill mörkare; prothorax af samma färg, med svart liiiea i kanterna; 

 mesotborax ocb metatborax brunaktigt bvita med svart linea i yttre kanten; de öfrige kroppsegmenterna af 

 samma färg, men utan svart liaea; fötterna gula, äfvensä analliakarne. Huset är klädt med småstenar. Hanens 

 pupa har i anus tvä mjuka bakar, men bönans anus är tver. 



2. Pil. vafleiiatu-i (Scop.). Antennerna gula ntan tydliga, mörka ringar; fram- 

 vingarne bruna eller svartgrå med blekgula fläckar; bakvingarne nästan utan spår till 

 blekgula fläckar omkring vingspetsen. L. e. vsp. 20 — 29 millim. 



Phryijanea variegata Scor. Ent. Carn. 266. Hydropsyche varieyata PiCT. Recb. 208 t. 18. 

 f. 4. P/iilopotamus variegatus BuRM. Handb. 916. Brauer Neur. Austr. 39. f. 26. Kol. Gen. & 

 Sp. n. 208. M'L.\HL. Rev. & Syn. 385. t. 41. 



Arten är hos oss högst sällsynt och förf. har ej sett mer än ett exemplar deraf, 

 hvilket utan uppgitVen lokal finnes i hans samling. Det är dock säkert från Sverige; 

 dessutom omtalar Kolenati arten såsom sänd till honom af SciiriNHERR från Dalarne. 

 Eljest förekommer arten i mellersta och södra Europa. 



Beskr. Antennerna gula. utan tydliga mörka ringar. Palperna gula. ^'ramvingarnes gula Häckar, som 

 till läge och form nästan likna dem bos föregående art, äro blekare gula än bos den; bakvingarne nästan utan 

 spår till gula fläckar omkring vingspetsen. Den tvägrenige ulnargrenens pä framvingarne bada grenar utgår ur 

 bakre hörnet af inskjutniugsfältet nästan alltid förenade i temligen lång stam. Ofre analbihangeu hos rf äro 

 aflånga, korta, bredare ocb trubbiga; de nedre likna föregående arts, men sista ledens öfre gren är smalare ocb 

 mot spetsen mera afsmalnande och den nedre är mycket smärtare. För ötVigt liknar arten föregående, men är 

 vanligen i allmänhet något större. 



.3. Slägtet: WOKMALDIA MXachl. 



Sporrarne 2, 4, 4. Antennerna ej sägtandade, men mot spetsen är hvarje led oin- 

 gitVen af tagglika hår. Oceller saknas. Maxillarpalperna nästan såsom hos Philopotatamus, 

 men 5:e leden är knapt längre än den 3:e. Labialpalperna såsom hos nämnde slägte. 

 Framvingarne långsträckta, i utkanten rundade, täthåriga. Båda vingparens nerver nästan 

 lika med dem hos nyssnämnde slägte utom deri, att subradialfältet är på båda paren 

 temligen stoit och ur dess främre hörn utgå subradial- och carpalgrenarne vidt skilda 

 frän hvarandra, samt att ulnargrenen är enkel och utgår på framvingarne från bakre 

 hörnet af det långa inskjutningsfältet, men på bakvingarne ur diskfältets bakre sida. 

 Mellersta fotparets tibier och tarser hos 9 ej utvidgade utan normala såsom hos ef. 



Det fuUbildade djuret är litet och enfärgadt samt uppehåller sig vid fo)'sande floder 

 och åar isynnerhet i bergiga trakter. Dess metamorphos är okänd. Hos oss är endast 

 en art anmärkt, men från öfriga Europa äro flera kända. 



W. suhnigra M'Lachl. Antennerna mörkbruna, gulringlade; framvingarne täthåi-iga, 



mörkt svartbruna, med gråbruna fransar; bakvingarne rökgrå, med mörkgrå fransar. L. 



e. vsp. 12 — 14 millim. 



Wormaldia subnigra M'LACin.. Tr. Bv. 142. t. 13. f. 24. 25. Rev. & Syn. 391. t. 41. 

 Wallengr. Öfvers. af Kongl. A'et. Ars Förbandi. 1870. 160. Philopotaiims coluiiibinus Hacjen Stett. 

 Ent. Zeit. 1860. 279 (nec Pict.). 



Är ganska sällsynt och hittills hos oss endast träffad på några få lokaler undei- 

 Juli och Augusti månader inom Skåne och Blekinge, men förekommer efter all sannolikhet 

 äfven högre mot norden, alldenstund den inom Finland är träffad i Österbotten. 



