KONGL. SV. VKT. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 151 



6. H O L O C E N T R O P U S M'Lachl. 



Spon-arne ;:>, 4, 4. Antennerna ej sågtandade. Oceller saknas. Liknar närmast 

 slägtet Plcctrocnemia, luen maxillarpalpernas 2:a och o:e leder äro kortare och 5:e leden 

 föga längre än den 3:e. Fram vingarnas nerver äro fullkomligt lika nämnde slägtes, men 

 på bakvingarne, hvilkas framkant ej är rät utan något insvängd, saknas carpalgren, så 

 att subradialgrenen utgår ensam ur främre hörnet af det lilla, slutna, tresidiga subradial- 

 fältet, hvarjemte den enkla ulnargrenen utgår visserligen från diskfältets bakre sida, men 

 invid ulnarfältets tvernerv. Mellersta^ fotparets tibier och tarser hos ? utvidgade och breda. 



Slägtets arter uppehålla sig isjmnerhet vid stillastående va.tten eller vid insjöar, 



men metamorpbosen är okänd. Arterna skiljas från hvarandra på sätt följande öfversigt 



gifver vid handen: 



1:0. Framvingarne breda, utåt betydligt bredare, med talrika, små blekgula fläckar, fötterna smutsgula, 



på yttre sidan bruna Dubivs. 



11:0. Framvingarne utåt föga bredare. 



1) Framvingarne med talrika guldgula fläckar; fötterna bruna... Picico^mis. 



2) Framvingarne utan fläckar, men klädda med guldgul hårighet.. Auratus. 



1. H. dubius (Ramb.). Fötterna smutsgula, på yttre sidan bruna; framvingarne 



utåt breda]'e, starkt rundade, l)runa, med täta, blekgula eller grågula, fläckar. L. e. vsp. 



13—19 millim. 



Philopotamus dubius Rajib. Nevr. 50.^ ef. Rbryacopliila irrorella Rauib. 1. c. 501 9- 

 Plectrociteniia irrorata KoL. Gen. & Sp. II. 213. t. 5. f. 51. Polycentropus subnebulosus M'LachL. 

 Tr. Br. 146. t. 8. f. 2. t. 14. f. 1. Wallkngh. Öfvers. af Kongl. Vet. A:s Förhandl. 1870. 41. 

 Pob/centr. Parfttii äFLachl. Tr. Br. 147 $. Holocentropus dubiii.« M'Lachl. Rev. & Syn. 401. t. 4.3. 



.\rten är temligen spridd och träffas under Juni och Juli månader i södra och 

 mellersta Sverige åtminstone ända upp i Upland, men dess utbredning går troligen ännu 

 högre mot norden. 



Beskr. Antennerna bruna, gulringlade. Kroppen brun, med grågul bärighet. Palperna bruna. Abdomen 

 undertill blekare. Fötterna smutsgula, men på yttre sidau bruna. Framvingarne utåt småningom bredare, i 

 utkanten starkt afrundade, till färgen bruna, med små, täta, men hos ef ej synnerligen tydliga grågula eller 

 blekgula samt långs framkanten större bruna fläckar; utkanten med regelbundna, grågula fläckar; frans^rne grå- 

 bruna. Bakvingarne rökgrä, med grå fransar. Abdomens sista ryggsegment hos (f- med ett smalt, långt och 

 starkt nedböjdt utskott: på båda sidor derora finnas de mellersta analbihangen, som äro långa, smärta, starkt 

 krökta och räcka med spetsen nästan till nedre bihangens bas; dessa äro små, nästan qvadratiska, med rundad 

 spets; de öfre analbihangen smärta, långa, med starkt nedböjd spets. Honans analtub har en tand på hvarje sida. 



2. ff. picicornis (Steph.). Fötterna bruna, tibier rch tarser stundom gula; fra.m- 

 vtngarne smala, utåt föga bredare, med elliptisk spets, och täta guldgula fläckar. L. e. 

 vsp. 12 — 18 millim. 



Polycentropus picicornis Steph. 111. 177. M'Laohl. Tr. Br. 147. t. 14. f. 2. Phctroctierma 

 Uturata Kol. Gen. & Sp. II. 214 (ex parte) t. 1. f. 12. Pliryganea umbrosa Ström. Kongl. Dansk. 

 Vidensk. Selsk. Skrift (1783) II. p. 92. 



Vid samma tid som föregående förekommer denna art i södra och mellersta Sverige 

 åtminstone ända upp i Dalarne och enligt Ström äfven i Norge. 



Beskr. Antennerna svartbruna, med smala, gnla ringar; bos 9 blekare. Kroppen brun, med guldgul 

 bärighet, scm på sidorna, af thorax är uppblandad med brunt. Palperna bruna. Fötterna bruna; tibier och 

 tarser stundom mer eller mindre gulaktiga. Framvingarne smala, utåt föga bredare, med elliptisk spets, till 

 färgen mörkbruna, med täta, mer eller mindre sammanflytande, i disken större guldgula eller rödgula fläckar; 



