158 H. D. J. WALLENGKEN, SKANDINAVIENS NEUROPTERA. II. 



något utvidgade; mellersta analbihangen med uålformig spets; de nedre tvåledade; basledeu bred, med eii tand 

 i nedre kanten; sista leden tvågrenig; dess öfre gren ganska lång och något bågformigt nedätböjd; men den 

 nedre grenen hälften kortare, spetsig. Honans äggläggningsslida smärt och uppätkrökt. 



Larven. Hufvud och prothorax bruna, med bleka punkter; blekt omkring ögonen. De öfriga segmen- 

 terna lödbruna på ryggen. (Morton.) 



3. Slägtet: L Y P E. M'Lachl. 



Sporrarne 2, 4, 4. Maxillarpalperiias basled mycket kort; 2, 3, 4 sinsemellan nästan 

 lika långa, 5:e lika lång med 3:e och 4:e tillhopa. Abdomen hos ? med äggläggnings- 

 slida. Mellersta fotparets tibier och tarser hos ? utvidgade och breda. Fraravingarne 

 täthåriga, smala, utåt betydligt bredare, med afrundad spets; carpalgrenen saknas och 

 subradialgrenen utgår ensam ur främre hörnet af subradialfältet, som är trapezformigt; 

 metacarpalgrenen utgår eiisaai ur spetsen af subradialfältet, men sesaraoidgrenen ur bakre 

 sidan af samma fält; inskjutningsfältet kort och temligen smalt. Bakvingarne något smalare 

 än de främre, utåt afrundade, mot spetsen föga utskurna i fräini-e kanten, men utan tand 

 innanföre utskärningen; styloidgren finnes och utgår från bakre hörnet af diskfältet i 

 gemensam stam med glenoidalgrenen; diskfältet temligen smalt; radialnerven föga tydlig, 

 nästan rudimentär. Hufvud och thorax starkt håriga. 



Framvingarne ega merendels tvernerv mot subcostalfältets slut, så att detta oftast 

 är slutet och radialnerven utlöper utan grenar i framkanten. 



Den till färgen svarta art, som tillhör vår fauna, träffas isynnerhet vid floder, åar 

 och andra rinnande vatten, mera sällan vid insjöar. 



L. phceopa (Steph.). Antenner svartbruna; framvingai- svarta med brun anstryk- 

 ning och trubbigt rundad spets samt svarta fransar; fötterna brungula med mörkare tibier 

 och tarser. L. e. vsp. 10 — 13 millim. 



Anticyva phceopa St?;ph. 111. 159. Psychomyia piisilla M'Lachl. Tr. Br. 135. t. 13. f. 18. 19. 

 Anticyra pusWa Wallengk. Öfvers. af Kongl. Vet. A:s Förhandl. 1870. 169. Imodes pusillus Koh. 

 Gen. & Sp. II. 226. Lype pJuvopa M'Lacth. Rev. & Syn. 423. f. 45. Beriea inelas Brauer. 

 Neur. Austr. 38. 



Under Juli — September månader här och der i södra och mellersta Sverige och går 

 mot norden åtminstone ända upp i Upland. 



Beskr. Antennerna svartbruna med knapt blekare ringar. Kroppen rostbrun eller svartaktig, med svart- 

 aktig hårighet. Palperna svartbruna. Fötterna smutsbruna med bruna tibier och tarser; dessa sednare med 

 rödbruna ringar. Abdomen svartbrun, undertill blekare; analbihangen gulbruna. Framvingarne svarta med brun 

 anstrykning och svartaktig eller brunaktig hårighet; spetsen trubbigt rundad; fransariie svartaktiga. Bakvingarne 

 mörkgrå med svartaktiga fransar och nerver. Abdomens sista ryggplåt är hos (f bred vid basen, derefter 

 afsmalnande och i spetsen något uppåtböjd; öfre analbihangen långa, platta, håriga samt mot spetsen smalare; 

 nedre analbihangen ega kort, bred basled, men andra leden är lång, fin, nästan cylindrisk och krökt, i spetsen 

 trubbig. Honans äggläggningsslida har uppåti-iktad spets. 



Anm. I Finland är en annan art af slägtet funnen, som måhända likväl blott är en form af föregående. 

 Dess diagnos gifves här nedan för eftersökande hos oss. 



L. sinuata (M'Lachl.). Svartbrun; kroppen undertill grå; sidorna af thorax, fötter och analbihang gul- 

 bruna; låren mörkringlade ; farserna svartaktiga. Abdomens sista ryggplåt hos o^ är i spetsen krokformigt 

 uppätböjd. L. e. vsp. 9 raillim. 



Beraa melas Brauer Neur. Austr. 38. Lype sinuata M'Lachl. Rev. & Syn. 424. t. 45. 



Utom i Finland är arten ock träffad i Österrike. 



