KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 161 



Slägtet: CHIMARRHA. Leacii. 



Slägtets karakterer sammanfalla med familjens. 



Oi. marginata (Lin.). Framvingarne svartbruna, i framkanten bredt, i spetsen 

 och inkanten smalare gula, med en långsgående gul strimma öfver disken. L. e. vsp. 

 12—17 millim. 



Plmjganea marginata Lin. S. N. I. 2. 910. 14. Fabr. Ent. Syst. II. 79. 22. Chimarrha 

 marginata Bdem. Handb. 910. Ramb. Nevr. 498. Kol. Gen. & Sp. II. 205. t. 1. f. 5. M'Lachl. 

 Tr. Br. 168. Rev. & Syn. 431. t. 45. 



Arten förekommer under sommarmånaderna temligen talrikt vid forsar i södra och 



mellersta Sverige. 



Beskr. Svartbrun. Antennernas basled gul. Hufvud och prothorax med gula här. Ma.xillarpalperna 

 mot basen gula. Fötterna gula, men coxae bruna och tarserna brunaktiga. Abdomens spets hos 9 g"l- Fram- 

 vingarne svartbruna med svart bärighet; långs framkanten bredt, men långs inkanten smalare gula, och dessutom 

 med en gul strimma långs disken från basen till analhörnet. Fransarne gula. Bakvingarne svartbruna med gul 

 strimma i framkanten och gula fransar i spetsen, men öfriga fransar gråaktiga. Hanens öfre analbibang små, 

 svarta, mellan hvilka finnes eu spetsig penis med dess breda, hvitaktiga betäckningar; de nedre analbihangen 

 breda, trubbiga, uppåtrigtade, gula och något bäriga. Abdomens sista segmenter hos $ sammandragna, långhåriga 

 med kort utskott på hvarje sida och undertill med en urholkning. 



14. Fam. CrullOpMlidaB. Wallengr. 



Antennerna nästan kortare än framvingarne, smärta, något håriga; l:a leden mycket 

 kort, gröfre än de följande, hvilka äfven äro korta, men blifva längre mot antennspetsen. 

 Maxillarpalpernas båda basleder mycket korta; 3:e och 5:e lederne långa, men den 4:e 

 kortare än hvardera af dessa; den 5:e knapt längre än den 3:e, spetsig, ej mångledad eller 

 piskformig, men starkt inåtböjd. Fötterna knapt håriga, med få och korta tornar; det 

 bakersta. parets sporrar 4, det framstås deremot 3. Vingarne långsträckta, bredast bakom 

 midten, föga håriga, de bakre något kortare än de främre, men af nästan samma form; 

 båda parens subradialfält öppna; de främre med tvernerv utanföre midten af costalfältet 

 och mot slutet af radialfältet, men utan tvernerv i subcostalfältet ; de bakre med tydlig 

 su-bcostal- och radialnerv; vingnerverna lika hos båda könen och vingarne bäras under 

 hvilan takformigt lagda öfver abdomen. Oceller finnas och äro ganska stora. 



Hufvudet transverselt, med en trubbig triangel mellan antennerna, klädt med tem- 

 ligen långa hår. Antennerna lika långa hos båda könen. Pronotum smalt, hårigt; meso- 

 notum bredt, med håriga, rundade, svalda valkar vid vingbasen. Fötternas sporrar 3, 4, 4 

 nästan lika långa; klorna likformiga; honans mellersta tibier och tarser ej bredare än 

 de öfriga. Framvingarnes spets ej utdragen, något rundad; fransarne ganska korta, de 

 bakres mot analhörnet något längre; de främres pterostigmatikalregion af olika väfnad 

 mot den öfriga membranen. Abdomen är temligen smärt, nästan cylindrisk, föga hårig 

 och har på 7:e buksegmentet en tand hos båda könen samt stundom på det 6:e antydning 

 till sådan. 



K. Sv. Vet. Akad. Hanill. Band. 24. N:o 10. 21 



