KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 24. N:0 10. 165 



främre, sakna subradialfält och hafva rudimentär subcostalnerv, fullständig radialnerv, 

 men sakna subradial- ock carpalgrenar. 



Maxillarpalpernas 3:e led kortare än 2:a och 4:e, den 5:e nästan lika lång med den 

 3:e. De starkt utvidgade tibierna och första tarslederna hos ? ega en styf, kamlik frans. 

 Abdomen serdeles hos o^ hårig. 



Fi^amvingarne med afrundad spets; subcostalnerven merendels mot utloppet i fram- 

 kanten böjd; radialgrenen utanföre tvernerven, som sammanbinder den med subradial- 

 fältet mer eller mindre slingrande innan den utlöper i framkanten; i costal- och radial- 

 fälten ingen tvernerv; det slutna subradialfältet, hvars framkant är något konkav, har 

 långsträckt, nästan oval form, och derifrån utgå subradial-, carpal- och metacarpalgrearne 

 vidt skilda från hvarandra; från det långa, breda diskfältets främre hörn utgår sesamoid- 

 grenen och från bakre hörnet glenoidal- och styloidgrenarne, dessa sednare förenade i 

 längre eller kortare gemensam stam; från ulnarfältet, der detta förenas med diskfältet, 

 utgår den tvågrenige ulnargreneii med lång gemensam stam för båda grenarne och ur ulnar- 

 fältets bakre hörn utgå subulnargrenens båda grenar i gemensam stam; subulnarfältet 

 öppet. Bakvingarnes subcostalnerv rudimentär, kort, utlöper i framkanten nära vingbasen; 

 radialnerven dereinot fullständig, utlöper nära vingspetsen sedan den kort före utloppet i 

 framkanten ofta blifvit dermed förenad genom en kort tvernerv; subradialfält saknas, 

 äfvenså subradial- och carpalgrenar; det breda radialfältet förenas med diskfältet genom 

 en lång tvernerv och från sistnämnde vingfälts främre hörn utgå metacarpal- och sesamoid- 

 grenarne, förenade i mycket lång, gemensam stam, hvaremot från bakre hörnet komma 

 glenoidal- och styloidgrenarne förenade i kortare gemensam stam, under det att från bakre 

 sidan utgår den enkla: ulnargreneii; subulnargrenens båda grenar utgå ur det slutna, ulnar- 

 fältets bakre hörn. 



Slägtet, som äfven förekommer i N. Amerika och i Europa har flera arter, eger ej 

 med säkerhet hos oss mer än en, ehuru det väl kan antagas såsom sannolikt, att äfven 

 en annan, i Finland förekommande, skall framdeles befinnas tillhöra vår fauna. Larven 

 fäster huset vid nedre kanten af större stenar i vattnet och lefver ofta kolonivis. 



1. A. fuscipes (Curt.). Svart. Antenner svartbruna; fötter bruna; framvingarne 



med mörkt gulbrun, hos den lefvande insekten nästan svart hårighet; fransarne brungrå; 



glenoidal- och styloidgrenarne hvar för sig betydligt längre än dei'as gemensamma stam; 



bukutskottet på 6:e buksegmentet hos o^ långt, räckande nära till eller förbi det 9:e 



segmentets utkant. L. e. vsp. 8 — 10 millim. 



Ägapetus fiiscipes CuRT. Mag. 1834. 217. M'Lachl. Tr. Br. 163. t. 8. f. 8. t. 14. f. 13. 

 Rev. & Syn. 477. t. 50. Rhyacopliila tomentosa Pict. Recherch. 189. t. 16. f. 9. Rh. lanata 

 PiCT. 1. c. 194. t. 16. f. 18. Potamaria Pktetii KoL. Gen. & Sp. I. 100. Dijjlectrona Pictetii 

 Kol. 1. c. II. 229. 



Denna rekryt för vår fauna är funnen vid Degeberga i O. Skåne af Akad. Adj. 



Thomson i Lund, som beredvilligt meddelat exemplar äfvensom ett ej namgifvet exemplar 



från Zetterstedts samling, dit raeddeladt af Sundevall, från Esperöd, likaledes i Ö. Skåne. 



Beshr. Kroppen svart. Hufvud ocb prothorax gulhåriga. Antennerna svartbruna; likaså palperna. Föt- 

 terna bruna med gulaktiga knä. Coxse svartbruna; trochanterer gulaktiga. Bakre fötternas cilier ljusa. Fram- 

 vingarnes callositet gulaktig, för öfrigt är membranen grå, med tät mörkt gulbrun, hos den lefvande insekten 

 nästan svart hårigbet; fransarne mörkt brungrå; glenoidal- ocb styloidgrenarne li vardera betydligt längre än 

 deras gemensamma stam. Bakvingarne gråbruna, jned fransar af samma färg. Utskottet pä 6:e abdominal- 



