166 H. D. J. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUROPTERA. II. 



segmentets buksida hos ef långt, mot spetsen något utvidgadt och räcker till eller något förbi 9:e segmentets 

 yttre kant; öfre analbihang saknas hos c/', men de nedre äro långa, med bred bas och utdragen spets samt på 

 inre sidan tandade. Hos $ finnes utdragen äggläggningslida med utsträckbara trådar; hennes 6:e buksegment 

 har en grof, triangulär tand. 



2. A. comatiis (PiCT.)- Kroppen brun. Antennerna mörkbruna, med otydliga, bleka ringar mot basen; 

 framvingarne med guldgul hårighet och gulgrå fransar; glenoidal- och styloidgrenarne hvar för sig betydligt 

 kortare än deras gemensamma stam; bukutskottet pä 6:e buksegmentet hos ef kort, räcker föga utom följande 

 segment, som har i kanten en lång, styf hårtofs. L. e. vsp. 8 — 10 millim. 



Rliyar.ophila comata PiCT. Recherch. 194. t. 16. f. 4. Agapetus comatiis M'Lachl. Tr. Br. 

 164. t. 14. 15. Rev. & Syn. 479. t. 50. 



Funnen i England m. fl. st. samt vid Uleåborg i Finland. 



Rättelser och Tillägg. 



Pag. 24. Dasystegia variegata. Bolmen i Smal. Juli. (Lilljeborg). 



;> 26. » obsoleta. Dalarö i Aug. (Lilljeborg). 



» 27. Rad 5 nedifr. står: pietra läs picta. 



» 28. Agrypnia pagetana. Bolmen, Smal. Juli. (Lilljeborg). 



» 32. Colpotaulius incisus. Areskutan. (Thomsson). 



» 36. Akad. Adj. Thomsson har i sitt arbete: Opscula Entomologica XV, hvilket arbete utkommit under 

 pågående tryckning af vår föreliggande afhandling och hvilket vi derföre ej kunnat begagna vid ut- 

 arbetandet, gifvit en öfversigt af skandinaviska arterna af familjerna Phryganeidce och LimnophilidoB. 

 I likhet med oss har han frän slägtet LimnopMlm afskildt arten L. vittahis under det nya slägt- 

 namnet: CcenolauUus, men då ifrågavarande art utan tvifvel är typ för Kolenatis Goniotaulius, bör 

 detta slägtnamn bibehållas för arten, såsom vi hafva gjort, helst de öfriga arter, som Kolenati der- 

 jemte upptagit under detta namn, ej, såsom strax skall visas, kunna pä något rimligt sätt skiljas frän 

 LimnopMlus, äfven om man endast kunde begagna det för en underafdelning af detta stora slägte. 



» 38. Adj. Thomson har i nämnde arbete (pag. 1571) hufvudsakligen efter Kolenatis föredöme afdelat 

 slägtet Limnophilus i följande miderslägten : LimnopMlus, Goniotaulius, Spilotaulius och Desmotaidius, 

 allt pä grund af den olikhet, som skulle finnas arterna emellan i framvingarnes form. Dessa vingar 

 skulle nemligen hos de 2:ne förstnämnde hafva utkanten mer eller mindre snedt tverhuggen, »hvaremot 

 de sednare skulle hafva vingspetsen något rundad». Dessa bestämmelser äro icke hållbara, hvilket 

 redan visar sig deraf, att Kolenati upptager i slägtet Desmotaiilius endast arter, som Thomson (med 

 undantag af L. fuscicornis) upptager i slägtet Goniotaulius. Detta visar huru olika vingformen kan 

 uppfattas och ådagalägger således dess oduglighet såsom indelningsgrund vare sig för slägten eller 

 underafdelningar. Har man af hvarje art en mängd exemplar till jemförelse, skäll man snart finna 

 huru vingformen varierar till och med inom arten, så att man skulle kunna med lika skäl föra den 

 till två om icke flera underslägten. Det är derföre omöjligt att pä sä sätt indela slägtet Limnophilus 

 i flera underslägten. Någon annan indelningsgrund är ännu ej funnen, ehuru flitigt sökt både af 

 MXachlan och oss. Den förre försökte i sitt äldre arbete Trichopt. Britannica att pä grund af 

 vingformen indela slägtet i större underafdelningar, men har sednare funnit en sådan indelning ohåll- 

 bar, hvarföre han ock i sitt sista arbete (Rev. & Syn.) öfvergifvit den och säger (p. 48): »With the 

 conviction, then, that I could not retain Kolenatis sub-division, I essayed again and again to find 

 other combinations of characters that would admit of sectional division in an intelligible and tolerably 

 natural form; hut in vain . . .». Oss har det gått på samma sätt och den tabell, som vi öfver arterna 



