KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 24. N:0 Ii. 7 



Den största svårigheten vid genomförandet af denna plan, nemligen att de penninge- 

 medel, som från början stodo till expeditionens förfogande, syntes otillräckliga för en 

 sådan anordning af densamma, häfdes genom Baron Oskau Dicksons i Göteborg mellan- 

 komst. Baron Dickson stälde, sedan han tagit kännedom om planen för företaget, hela den 

 summa, som fattades i den beräknade kostnaden, till expeditionens disjwsition. 



Expeditionens uppgift var: 



i främsta rummet; att genom bestämning af vattnets salthalt och temperatur på 

 olika ställen och olika djup i hafvet utforska Skageracks och Kattegats hydrografiska kon- 

 stitution från bottnen till ytan. Då alla observationerna skulle göras, om ej samtidigt, så 

 dock inom loppet af några få dagar, borde undersökningen lemna en tillförlitlig totalbild 

 af det aktuella tillståndet vid den ifrågavarande tidpunkten på hela området, så att 

 expeditionens närmaste uppgift kunde liknas vid en hydrografisk kartläggning af Skagerack 

 och Kattegat. 



I andra rummet var expeditionens uppgift att insamla material till undersökning af de 

 gaser, som hållas lösta af hafsvattnet. Detta skedde såväl i hydrografiskt som i biologiskt 

 syfte. Ty alltsedan Tornce ådagalade, att man af den mängd qväfgas, som innehålles i 

 en liter hafsvatten, kan bestämma, hvilken temperatur det ifrågavarande vattenlagret hade 

 sista gången det befann sig vid ytan (der det upptog qväfgas ur luften till full mättning) 

 har bestämning af qväfve i hafsvatten blifvit en så vigtig uppgift för hydrografien, att 

 ingen nyare expedition kunnat underlåta att egna sin uppmärksamhet deråt. Syret och 

 kolsyran (såväl den bundna som den fria) i hafsvattnet äro underkastade vexlingar, hvar- 

 uti man visserligen hittills ej lyckats finna någon regelbundenhet; men då man besinnar, 

 att allt som lefver uti hafvet för att andas är hänvisadt till det i vattnet lösta syret, och 

 att den vid respirationen bildade kolsyran måste återgifvas åt det omgifvande hafsvattnet, 

 så inses, att man uti qvantitativ bestämning af dessa gaser bör kunna finna ett medel att 

 bedöma, i hvad mån ett visst vattenlager i hafvet varit bärare af organiskt lif sedan det 

 sista gången befann sig vid ytan. 



Vår tredje hufvuduppgift var att sammanställa denna expeditions i'esultat med de 

 föregåendes för att studera de förändringar, som Skagerack och Kattegat kunna vara 

 underkastade under olika årstider och årsperioder. Att årstidernas vexling måste åter- 

 verka på tillståndet i denna del af hafvet är tydligt, emedan Skagerack och Kattegat ut- 

 göra förbindelseleden mellan Nordsjön och Östersjön d. v. s. mellan oceanen och ett stort 

 innanhaf, hvilka båda i mycket olika mån påverkas af årstidens inflytande. Det vatten- 

 öfverskott, som de stora Svenska, Finska och Tyska floderna meddela åt Östersjön, af- 

 bördas genom den mäktiga s. k. Baltiska strömmen, hvilken med sin hufvudfåra följer 

 Svenska och Norska kusten, men om sommaren tillfölje af sin ökade vattenmassa gör sitt 

 inflytande märkbart öfver hela ytan af Skagerack och Kattegat genom nedsatt salthalt och 

 höjd temperatur hos de öfre vattenlagren. Om vintern åter, då vattentillflödet från de 

 nordiska elfvarne afstannar, minskas äfven massan af det från Östersjön utströmmande 

 vattnet, hvilket nu har lägre temperatur än de djupare, från Nordsjön härstammande 

 vattenlagren och tillfölje deraf ofta ger upphof till isbildning någon gång i öppna sjön i 

 Kattegat och Skagerack, men vanligast i vikarne och fjordarne af den -Svenska skärgården. 

 Ytvattnet uppvärmes nemligen vida högre om sommaren och afkyles vida lägre om vintern 



