14 



PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDKOGRAFI. 



Ks-. 2. 



1/ 



O 



Ka;. 3. 



A 



/ 



N 



större differens, för att söka träffa gränsytan mellan de båda olika lagren. Så snart 

 vattenhemtaren med profvet inhalats på däck utfördes följande operationer: 



1. Temperaturen aflästes å N-Z. eller medelst Geisslers eller Adermans thermo- 

 meter, ifall profvet upptagits medelst isolerande vattenliemtare. 



2. Tvenne vattenprof, ett till analys af qväfve och syre, ett till kolsyrebestämning, 

 upptogos och insmältes i förut evacuerade och hermetiskt slutna glasrör, hvaraf expedi- 

 tionen medförde ett förråd af 250 st. fördelade i 

 12 lådor. Som det sätt vi använde att insamla 

 vattenprof och analysera deras innehåll af gaser är 

 nytt, och här för första gången användes för hydro- 

 grafiskt ändamål, kan följande korta beskrifning 

 vara på sin plats. 



Figurerna 2 och 3 framställa (den senare i 

 förstorad skala) huru vattnet ur den fylda vatten- 

 hemtaren inströmmar i det evacuerade röret, så 

 snart dettas spets vid n afbrytes genom omvrid- 

 ning af armarne å afbrytaren D, som är af mes- 

 sing. Det evacuerade glasrörets långa, fint ut- 

 dragna och vid n tillsmälta spets, som naturligtvis 

 måste vara något längre än afbrytaren D, ned- 

 föres uti ett excentriskt borradt, cylinderformigt 

 spår uti den inre afdelningen (kärnan) af D (se 

 fig. 3), hvarpå alltsammans nedsättes ofvanifrån 

 uti den fylda vattenhämtaren genom ett hål i dess 

 öfre botten. Spetsen n kommer sålunda att be- 

 finna sig nära nedre botten af vattenhemtaren långt 

 under vattnets nivå. Vid en blick på fig. 3 inser 

 man, att spetsen n måste af brytas i samma ögon- 

 blick man vrider isär armarne af afbrytaren D. 

 Den ena armen vrider nemligen kärnan af D 

 åt ett håll, den andra vrider den yttre manteln 

 af D åt motsatt håll, det evacuerade rörets fint 

 utdragna spröt, som går genom ett hål i både 

 kärnan och manteln af D, afklippes vid n liksom 

 af en sax, och vattnet inströmmar skummande i 

 det lufttomma röret. Dei-vid utvecklas naturligtvis 

 en del af de gaser vattnet håller i lösning och sam- 

 las i spetsen vid m, hvarför röret ej heller någon- 

 sin fullständigt fylles med vatten. Det återstår alltid ett luftfyldt rum ofvan vattenytan i 

 röret, men den luft, som dein innehålles, tillhör ju och har en gång funnits löst i sjelfva 

 vattenprofvet och går ingalunda förlorad utan bestämmes vid analysen qvantitativt till- 

 samman med de återstående lösta gaserna genom utkokning. Så snart vattnet ej stiger 

 högre upptages glasröret, tillsmältes och inlägges på sin plats uti lådan (fig. 4) och ett nytt 



