KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 24. N:0 II. 



21 



Pis. 



Efter analysen skall gasröret återställas i sitt ursprungliga skick och evacueras för 

 att kunna tjena till en ny proftagning. Genom afbrytningen vid spetsen n har rörets 

 smalaste del blifvit för kort och behöfver utdragas till lämplig längd, hvilket lätt sker 

 med uppoftring af några millimeters längd af ansatsröret, som bör ega en yttre diameter 

 af ungefär 9 mm. och vara af vanlig tjocklek i glaset. Den utdragna delen ^) får icke 

 göras alltför smal, hvilket fördröjer rörets fyllning med vatten allt för länge, isjainerhet 

 om — såsom ofta händer — vid afbrytningen några fina giasskärfvor fastnat i detsamma. 

 Göres den utdragna delen åter alltför vid, så misslyckas ej sällan afsmältningen efter fyll- 

 ningen. Bästa kalibern på denna del af röret torde vara omkring 1,5 mm. Öfverst 

 mot spetsen n låter man röret afsmalna hårfint på några centimeters längd. För att kunna 

 evacuera röret med hjelp af qvicksilfver måste man i stället för den afskurna eller af brutna 

 spetsen m löda fast ett stycke glasrör af samma glassort och kaliber som ansats- 

 röret och utdraga detsamma så som fig. 7 visar, hvarefter röret evacueras med 

 qvicksilfver på sätt som visas i fig. 7. När qvicksilfret stigit ett stycke upp i 

 den hårfina spetsen afsmältes denna och man åstadkommer vacuum genom att 

 sänka reservoiren. De luftblåsor som nu uppstiga i tomrummet från slangens 

 och glasrörets väggar aflägsnas derigenom, att man höjer reservoiren och af- 

 klipper en eller två millimeter af den fina glasspetsen, som derefter ånyo af- 

 smältes, när luften utjagats och qvicksilfrets nivå stigit tillräckligt högt. Nu 

 sänkes reservoiren långsamt, qvicksilfret utrinner ur röret och när dess nivå 

 sjunkit under det utdragna stället afsmältes detta med en sticklåga. Med litet 

 öfning lyckas man på detta sätt evacuera ett stort antal rör på kort tid. 



Fig. 4 visar anordningen af de magasinlådor, hvaruti rören förvarades och 

 transporterades. Under transporten på jernväg och ångbåt förlorades inga rör, 

 hvarken i evacueradt eller vattenfyldt tillstånd. Det sätt hvarpå de äro inlagda 

 i magasinet skyddar dem nemligen för stötar o. d. Men under tillsmältningen 

 ombord gingo ett antal rör förlorade för de gasanalytiska bestämningarne. Så- 

 dana rör tillslötos medelst gummislang med glaspropp och användes efteråt till 

 alkalinitetsbestämningar, hvilka utfördes af fröken A. Palmqvist i enlighet med 

 ToRNCES method. Resultaten återfinnas i en senare afdelning af detta arbete. 



Vi hafva öfverallt a-ngifvit vattnets salthalt uti promille af dess vigt och 

 derjemte äfven uti gramm salt per 1 liter hafsvatten (vid 15 ° C. temperatur). 

 Derjemte finnes i en kolumn af tabellerna uppförd chlorhalten hos vattnet pro liter. 

 Dessa tal äro beräknade på grund af chlortitreringar utförda å laboratoriet af herr G. E. 

 Forsberg och fröken H. Loven. Utan tvifvel lemna specifika vigtsbestämningar ett lika 

 tillförlitligt uttryck för ett vattenprofs salthalt som chlortitreringen, dock endast under 

 förutsättning, att spec. vigten bestämmes med Sprengels pyknometer eller efter någon 

 annan exakt vägningsmethod. Men utförandet af dylika bestämningar å omkring 1,000 

 vattenprof skulle varit ett mycket omständligare arbete än chlortitrering och skulle ej gifvit 

 skarpare resultat. Till specifika vigtsbestämningar efter areometriska methoder medelst s. k. 

 hydrometrar hafva vi intet förtroende och anse, att dylika methoder borde inskränkas till 



1) Hvars längd är omkring 18 era. Naturligtvis får längden rättas efter vattenhemtareus och afbrytarens 

 dimensioner. 



