KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 24. N:0 II. 23 



Dessa värden användes nu till grafisk interpolation. En kurva uppritades med chlor- 

 halterna till abscissor och de motsvarande spec. vigterna till ordinator och med tillhjelp 

 af densamma uttogs den spec. vigt som motsvarade hvarje funnen chlorhalt hos samtliga 

 vattenprofven. Denna method fann herr Foksberg vara mest praktisk, då materialet är så 

 stort, att det icke tillåter utförandet af pyknometerbestämningar å hvarje särskildt prof, 

 och man icke vill åtnöja sig med areometerbestämningar af spec. vigten. 



Vi togo äfven under bepröfvande, huruvida det skulle vara af något aktuellt intresse 

 att angifva hafsvattnets spec. vigt in situ, hvilken med rätt stor noggranhet kunnat be- 

 räknas af de här gifna data sammanstälda med de undersökningar som offentliggjorts af 

 många föregående forskare såsom RiJCKER och Thorpe, Ekman, Pettersson, Dittmar, Tornoe 

 öfver lagarne för de olika vattenslagens volymförändring med temperaturen, men afstodo 

 från detta arbete af följande skäl. Förnämsta nyttan af spec. vigtsbestämningar in situ 

 är att tjena till underlag för beräkningar af cirkulationen i hafvet. Ett storartadt försök 

 att genomföra en dylik beräkning är gjordt af professor Mohn i hans arbete '^Nordhavets 

 dybder, strömninger og temperaturer». ^) Vi hafva naturligtvis befunnit oss stälda inför 

 frågan: skulle en analog beräkning på detta område vara utförbar med de här gifna förut- 

 sättningarne och skulle den gifva tillförlitliga resultat? Såvidt vi förstå måste vi besvara 

 båda frågorna med nej. Den förutsätter för att lyckas ej blott observationer af utom- 

 ordentlig noggrannhet utan äfven kännedom om faktorer rörande vattnets och vindens 

 friktion, vattnets samman trycklighet, medelriktningen och styrkan af vinden o. s. v., hvilka 

 antingen äro långt ifrån tillräckligt kända eller alltför många och vexlande på ett sådant 

 område som Skagerack och Kattegat för att hit kunna öfverflytta de stora generalisätioner, 

 som Mohn använder vid beräkningen af den oceaniska cirkulationen, utan att riskera, att 

 räkna fram resultat af illusoriskt värde. 



Latitud- och longitud-bestämningarne äro i tabellen angifne efter fartj^gsbefälhafvar- 

 nes uppgifter. 



Planschen I innehåller en karta öfver Skagerack, Kattegat och en del af Nord- 

 sjön, utarbetad efter ett sjökort, hvarå herr R. Ekman uppdragit djupkurvorna för 50, 

 100, 200, 300, 400, 500, 600 meters djup, hvarefter kartan på fotolitografi sk väg för- 

 minskats. På denna afsattes noggrant orterna för de hydrografiska stationerna. Några få 

 af dessa ligga utanför kartans område, dels norr om Stavanger på segelleden till Bergen, 

 dels söder om Hanstholmen utefter Jutland och Schleswig ända in emot Elbemynningen. 

 Några stationer, som äro belägna inuti de Svenska fjordarne, hafva ej heller kunnat ut- 

 sättas på kartan för utrymmets skull. Hvarje station är signerad med en bokstaf, som 

 utmärker hvilken linie den tillhör jemte en latinsk siffra, som betecknar den ordning, i 

 hvilken stationerna följde efter hvarandra. Sålunda betecknar t. ex. >Svn den sjunde sta- 

 tionen, som utfördes med dykeriångbåten Skandinavien. Alla stationer som gjordes på 

 denna linie och med denna ångbåt signera vi nemligen med S, kanonbåten Alfhilds sek- 

 tioner med A, lotsångaren Göteborgs med G, Christiansands-liniens med C och Hamburger- 

 liniens med H. Man kan med hjelp af dessa beteckningar pä kartan följa hvarje ångbåts 

 kurs, utan att denna behöft särskildt uppdragas medelst förbindande linier mellan statio- 

 nerna. Mellan des sa stationer togos med lika tidsmellanrum ytprof (vanligtvis hvar half 



') Se: Den Norske Nordliavsexpedition 1886 — 89. 



