24 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAEI. 



eller hvar qvarts timme). Dessa betecknas i tabellerna med små bokstäfver efter de latin- 

 ska siffrorna. Så t. ex. togos emellan kanonbåten Alfhilds l:sta och 2:dra station 4 yt- 

 prof, hvilka i tabellen utmärkas genom beteckningarne Ai„, An,, Aic o. s. v. ^) På kartan 

 utsattes icke ställena för dessa ytprof, emedan detta skulle vållat förvirring, men dereiiiot 

 utlades å planschen II med olika färger ytvattnets salthalt i Skagerack och Kattegat samt 

 Nordsjön efter dessa observationer i förening med de senare tagna observationerna från 

 de tre ångbåtarne Aegir, Ingerid och Greata. Dessa 3 å plansch II, IX och X befintliga 

 kartor öfver salthalten i ytan, tillika med djupkartan och med de å planscherna III — VIII 

 uppritade sektionerna, hvilka föreställa genomskärningar af Skageracks och Kattegats bas- 

 siner längs de af expeditionen öfverfarna linierna, gifva en åskådlig framställning af hela 

 områdets hydrografiska konstitution. De olika vattenlagrens mäktighet och relativa läge 

 angifvas genom linier för lika salthalt, isosaliner, utlagda med blått och linier för lika 

 temperatur, isothermer, uppdragna med röd färg. Hvad salthalten beträffar kunde talen i 

 hvilken som helst af de 3 sista kolumnerna i tabellerna hafva fått tjena till jemförelse vid 

 bedömandet af densamma, eller man kunde hafva utlagt kurvorna efter spec. vigten hos 

 vattnet tagen vid någon viss temperatur, så som J. Y. Buchanan gjort vid Challenger- 

 observationerna. ^) Vi ville emellertid icke basera jemförelsen på differenserna i vattnets 

 spec. vigt, dels emedan vi icke ega direkta observationer af spec. vigten, tagen med pykno- 

 meter, ') för mera än ett fåtal af våra vattenprof, dels derföre att vi (i likhet med prof. F. L. 



15° 15° 



Ekman) beräknat spec. vigten vid tt^ C. och -7^ C. under det Challenger-observationerna 



och de Norska observationerna reducerats till 15° R. (= 17°, 5 C). Under sådana förhållanden 

 skulle våra siffertal och diagram icke blifvit jemförbaxa med de föregående större expeditio- 

 nernas, ifall vi tagit spec. vigterna till utgångspunkt. Vi hafva derför uppdragit våra isosa- 

 liner efter vattnets salthalt i promille, hvilket förfaringssätt väl numera torde vara det allmän- 

 nast antagna. Derigenom kunna våra resultat omedelbart anknytas till F. L. Ekmans och 

 T0RNOES samt de Tyska expeditionernas. Deremot hafva G. Ekmans resultat och diagram måst 

 omarbetas, emedan han utgår från saltbestämningar i gramm per liter. Den bedröfliga ojemn- 

 het som förefinnes mellan publikationerna af olika forskare med afseende på sättet att be- 

 räkna och framställa hydrografiska resultat förmådde den ene af oss att för 11 år sedan 

 föreslå, att allmängiltiga bestämmelser härom skulle försöka åvägabringas genom öfverens- 

 kommelse mellan olika länders hydrografer. *) Gashalten i vattnet hafva vi för samtliga 

 gaser angifvit genom antalet kubikcentimeter i litern i likhet med de allra flesta af våra 

 föregångare. Att häruti göra något undantag för kolsyran, som ofta plägar angifvas i 

 milligramm, hafva vi ej funnit något skäl. 



För sektionsdiagrammen i planscherna III — VIII hafva vi valt en längdskala, der 

 1,5 mm. motsvarar 1 eng. mils distans. Deremot hafva vi måst begagna 2:ne skalor för 



') Vid Hamburgerbätens observationer, dev antalet ytpvof var alltför stort för att tilLåta detta betecknings- 

 sätt numrerades helt enkelt alla observationerna i ordningsföljd från 1 till 92. Se tabellen sid. 30. 



-) Report on tlie speoific gravity of samples of ocean water. Cliall. Rep. Physics and Chemistry II. 



^) Areometerbestämningar uteslöto vi såsom nämdt är af princip. 



'') Se O. Pettersson »On the hydrographio constitution of the Sibirian sea», Stockholm 1880. 



I 



