38 PETTEKSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



ordentligt vigtig roll i Skageracks hj^drografi, såsom senare skall visas, då vi skola redo- 

 göra för dess karakteristiska förhållanden i theriniskt afseende. 



Vattenslagen af 33 — 34 7oo <5ch 32 — 33 °/oo salt benämna vi »bankvatten», emedan 

 de utom Skagerack och Kattegat finnas på de Tyska och Danska, men framför allt på de 

 Norska kustbankarne. Der bildas detta vattenslag och derifrån inkommer det i Skagerack 

 vintertiden, men spolas om sommaren till största delen ut ur Skagerack af det utströmmande 

 vattnet från Kattegat och Östersjön. Om vintern är det ytvatten i en stor del af Skagerack 

 (se kartan å plansch II). Dessa vattensoi^ter från öfver 35 till omkring 33 "/^q salthalt äro 

 åtminstone under vintern att räkna till de i Skagerack utifrån inkommande vattenslagen. 

 Man har vid Skagens fyrskepp i Februari 1890 observerat salthalt öfver 32 7oo i förening 

 med ingående V. eller SV. och NV ström. Deremot har salthalt af under 30 Voo alltid 

 under denna månad observerats i förbindelse med utgående ström. Vi anse allt vatten, 

 som rinner ut ur Kattegat tillhöra den Baltiska strömmen, oafsedt om det bildats i sjelfva 

 Östersjön eller i Kattegat, deraf benämningen Baltiskt vatten för vattenslagen af från 15 

 till 30 Voo- Sådant vatten finnes i Skagerack under vintern dels som kustström utefter 

 Bohuslän dels såsom mot vester utgrenade flak från denna kuststrand (se plansch I). Ora 

 sommaren tillväxer massan af Baltiskt vatten, så att det fyller större delen af Skageracks 

 yta, se tafl. IX, med vatten af 27 — 30 %(, salthalt. Någon gång, såsom t. ex. sommaren 

 1890 i Juli, befans salthalten i ytan dock något större eller 30 — 31 "/uq. Kartan å pl. IX 

 torde alltså angifva det normala tillståndet i Augusti månad. 



Vattenslagen mellan 30 och 32 "/„„ salthalt uppfatta vi såsom blandningsvatten 

 bildade inom Skagerack vid kontakten mellan det Baltiska vattnet och bankvattnet. Ett 

 sådant blandningsområde är beläget i nordligaste Skagerack, der vi funno den Svenska 

 kustströmmen byta om salthalt på samma gång som riktning, i det han fortsätter längs 

 Norges sydöstra kust under benämningen Norska strömmen. Salthalten i denna befans 

 nemligen utanför Ö. Risör vara mellan 30 och 32 %(,. Äfven utanför Skagen och i all- 

 mänhet i vestra randen af den Baltiska strömmen finna vi blandningsområden af denna 

 salthalt. Vi hänvisa till kartan å plansch II. Öfverhufvud taget är hvarje förändring i 

 strömmens riktning åtföljd af en tendens till förgrening och uppblandning med kringlig- 

 gande saltare vatten och man skall finna, att Baltiska strömmen utanför Skagerack har flera 

 sådana blandningsområden och knutpunkter med ansats till förgrening såväl vinter som 

 sommar. Beskaffenheten af det blandningsvatten som uppstå på dessa ställen torde åter vara 

 olika vinter och sommar. De vattenslag som vi benämt bankvatten och funnit vara på ingående 

 i Skagerack om vintern äro sannolikt intet annat än blandningslager, som Baltiska strömmen 

 bildat på nordligare breddgrader utanför Norges kust under sommaren, då dess strömtungor 

 nå längre upp mot norden än under vintern. Emellertid måste vi lemna frågan om hvad som 

 tilldrager sig på de Norska bankarne under vintern åsido i brist på observationsmaterial. Det 

 behöfver knappast påpekas, att de gränser vi uppgifvit för de olika vattenslagen äro approxi- 

 mativa och att både för vintern och för sommaren gäller såsom regel, att vindarnes riktning i 

 hög grad influerar på de olika vattenslagens utbredning och följaktligen på salthalten i ytan. 



Vi hafva påstått att de olika vattensorter som ofvan benämts oceanvatten. Nordsjö- 

 vatten och bankvatten hafva olika härstamning och förekomstsätt, och vi skola visa, att 

 gränserna dem emellan markera sig med oväntad skärpa och tydlighet, men vi påstå icke, 



