46 PETTEHSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



försöksfelens inflytande verkligen sträcker sig, inser man lätt genom att jemföra de i ta- 

 bellerna och figurerna utsatta talen, som repi'esentera salthalterna å de stora djupen i våra 

 Skageracks-stationer med hvarandra, hvilka ej variera inom vidare gränser än 35,0 och 

 35,18 /„„. 



Äfven Pommerania-expeditionens saltbestämningar från 1872 och Drache-expeditio- 

 nens frän 1884 visa en större salthalt hos djupvattnet i Skagerack än den vi funno 1890. 

 Slutsatsen: att en förändring i riktning af lägre salthalt derstädes inträffat under senare 

 tid, synes oss alltså vara fullt berättigad. Vi väga deremot icke afgöra, huruvida tillräck- 

 lig grund finnes för att antaga att äfven bottenlagrens temperatur förändrats, ty här falla 

 difierenserna inom observationsfelens gränser. En jemförelse mellan de af olika expedi- 

 tioner funna bottentemperaturerna i Skageracks största djup må här få plats. 



1872 fann Pommerania- exp. ^) å djup mellan 500 — 600 M. t. = 5°,0. 



1880 » Hansteen-exp. ') vid |^?° ^'^^*- ^ j på 631 » t. = 5°,o. 



19 Long. (J.l 



t^ 1 ■ . J58° 28' 50"1 .„„ , .o„ 



» Svenska vmter-exp » ) qo jo' o "| * "^^ * '-'■ ^ ^ '"• 



(58° O' 25"! rr,^ . ,0„ 



» » » .... » ■ „ } » 570 » t. = 4 ,9. 



1 8° 57' ) 



58° 12' 15"! 

 9° 22' 15"[ 



» 625 » t. = 4°, 9. 

 » 645 » t. -= 4°,9. 



Ifall någon temperaturförändring inträffat under de sista årtiondena i Skageracks 

 bottenlager, hvilket icke med säkerhet kan afgöras, så synes den hafva bestått uti en ringa 

 sänkning af vattnets värmegrad. 



Vi gå nu att anställa en jemförelse mellan vinter- och sommar-tillståndet i mellersta 

 Skagerack på linien Hållö — Ö. Risör, grundad på prof. Ekmans iakttagelse i Juli 1877 

 och våra egna i Februari 1890 (se plansch V).^) Af sektions-profilerna framgår att: 



Ytlagret under vintern af 32 — 33 "/qq och det närmast derunder liggande lagret af 

 mellan 33 och 34 "/^o salthalt reduceras om sommaren till obetydlig tjocklek, hvilken i 

 midten af Skagerack knappt uppgår till en eller ett par meter. 



Af plansch V ses, att 33 vattnet om sommaren vid sidorna af Skagerack i Ekmans stat. 

 XV och XI ännu har en tjocklek af öfver 10 Meter, 32 vattnet deremot är så reduceradt 

 till sin mäktighet, att isosalinen 32 ej kunnat utläggas i figuren." Sa-mmalunda är förhål- 

 landet uti fig. 6 å plansch IX, der utrj^mmet ej medgifvit att representera 32 vattnet med 

 dess vanliga färg och der en smal grön (33 vattnets färg) rand angifver hvad som återstår 

 af dessa båda vattenslag under sommartiden. Äfven å fig. 7, som föreställer förhållandena 

 under sommaren 1876 ha både 32 ocli 33 vattnets lager måst sammanslås till en enda 



') Se MoHN, Nordhavets clybder, temperatur og strömninger, p. 81. Endast sådana bestämningar, som 

 utförts med omvändningstermometrar äro här medtagna, Drache-expeditionens observationer i Skagerack gå icke 

 till så stora djup, som 500 — 600 Meter. 



•^) I denna fig. ha endast de öfre vattenlagren intill 100 M. djup medtagits för utrymmets skull. Tillståndet 

 i de djupare lagren inhemtas från sektionen Göteborg — O. Eisör, se fig. 5 å plansch IV, 



