54 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



har nu blott 5°. Det synes oss omöjligt att förklara, huru en afkylning kunnat träffa 

 vattnet sedan det lemnat ytan, utan att taga hänsyn till de omständigheter vi här ofvan 

 nämnt. Bottenlagret i Skagerack har en gång befunnit sig vid ytan af 35 vattnets nivå 

 och der haft samma temperatur som dess öfversta lager, men har fått densamma nedsatt 

 af de lägsta årsminima, som inträffat och sjunkit till botten. 



Vinterns temperaturmaximum är endast observeradt ett år, 1890 af vår expedition, 

 men sommarminimet är iakttaget 1877 af Ekmans expedition på 2 punkter i Skageracks- 

 djupet i Juli, och i September samma år af oplodningsfartyget Hansteen. A samma far- 

 tyg observerades den 20 Maj 1880 ett minimum af 5°, 9 — 5°,7 å 73 — '91 meter och der- 

 under, från 110 meter ett maximum af 6°. Sommaren 1890 observerade O. Pettersson 

 det minimum af omkr. 6°, 3 som meddelats å sid. 49. 



Valören af sommarminimet är alltså, såsom nämdt är, vexlande. Om vintermaximet 

 vet man i detta afseende ingenting. 



Professor Mohn har vid sin bekanta undersökning öfver temperaturens vexlingar i 

 de Norska fjordarne ^) äfven gjort ett intressant försök att finna ett samband mellan dessa 

 fjordars och Skageracksdjupets bottentemperaturer och årets eller vinterns medeltempera- 

 turer i dessa trakter. 



Resultatet deraf är, att bottentemperaturen är högst i hafsbassinerna utanför Norges 

 vestkust på 65:te breddgraden, der bottentemperaturen i Foldenfjord uppgår till 7°, 2 C. 

 under det årliga medeltemperaturen är endast 5°, 2 och vintermånadernas medeltemperatur 

 är — 0°,5. Hvad Skagerack beträffar, är bottentemperaturen, såsom nämdt är, omkring 5°,o. 

 Årliga medeltemperaturen är = 6°,o och vinterns medeltemperatur = -|- 0°,3. Mohn har 

 alltså konstaterat att: 



Skageracks bottentemperatur är 1° lägre än den ärliga medeltemjjeraturen i atmosfären. 

 Mohn säger att detta endast är förhållandet i Skagerack och i trakten deromkring, icke i 

 öfriga bassiner och fjordar i Skandinavien. 



Skageracks bottentemperatur är vida högre (4°,?) än vintermånadernas medeltemperatur. 

 Mohn har visat, att så är förhållandet med alla Skandinaviska djupbassiner och fj(jrdar. 

 Skillnaden mellan bottentemperatur och vintertemperaturen i atmosfären växer med lati- 

 tuden och är störst i Altenfjord (= 11°). Mohn kommer till den slutsats: ^) »De fundne 

 Dybbassins-Temperaturer kunne saaledes ikke skyldes Luftens Temperatur. Det Vand der 

 befinder sig i Bassinerne maa have faaet sin Temperatur fra andre Kilder, hvor Tempera- 

 turen er höjere. Vi henvises til at söge disse i varmere sydligere Egne». Vidai-e har 

 Mohn funnit, att bottentemperaturen i dessa djupa bassiner och fjordar icke öfverallt är 

 konstant utan underkastad betydliga vexlingar i vissa fjordar (t. ex. i Varangerfjord m. fl.). 

 Han yttrar: *) »Det foreliggende Materiale strajkker ikke til for at udrede den nasrmeste 

 Aarsag til de gjennem lagttagelserne paaviste variationer af Temperaturen paa Bankerne og 

 i Fjorddybene. Det positive Resultat er, at der existerer Variationer, der synes at vaäre 

 af uperiodisk Natur.» 



1) Se Mohn: Nordhavets dybder etc. temperaturserierna å p. 81. 



2) Mohn 1. c. afd. 6, p. 80 A p. 81—90. 

 ä) ]. o. p. 90. 



*) 1. c. p. 89. 



