70 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



Ströraobsei'vationerna å fyrskeppet gälla naturligtvis endast ytan. Det är af intresse 

 att observera, hvilka vattenslag som tillhört den ingående och den utgående strömmen. 

 Vi finna att: 



lägsta salthalten hos den ingående vestliga strömmen var 32,2 °/oo, högsta salthalten 

 oo,e /oo/ 



lägsta salthalten hos den utgående strömmen var 21,o°/go, högsta snlthalten var 28,9 7oo- 



Skilnaden i salthalt mellan det ingående och utströmmande vattnet omkring Skagen 

 är alltså högst betydlig. Vi hafva å kartan i plansch II satt gränsen för K attegats vattnet 

 vid 30 °/\g och betecknat dess område med ljusgul färg. Att detta vatten är på utgående 

 ur Kattegat, veta vi genom de direkta strömmätningarne å Skagens fyrskepp d. 14 och 

 15 Febr., lika visst som vi ega positiva bevis för att vattenlagret af 'åO — 32 "/„„ längs 

 Norges kust, hvilket bildar den s. k. No]'ska strömmen, flyter ut ur Skagerack') samt att 

 vatten af 32,2 "/oo och 33 7oo hör till de ingående vattenslagen (se strömobservationerna 

 d. 1 och 2 Febr. vid Skagens fj^^skepp). Att 34- och 35-vattnet äfvenledes måste höra 

 till de ingående vattenslagen, lär väl ingen vilja betvifla, när detta bevisats vara lallet 

 redan med 32- och 33-vattnet. Härpå grunda vi påståendet: 



Det vatten som utströmmar ur Kattegat och Skagerack anse vi tillhöra den Baltiska 

 strömmen. Dess salthalt uppgår utanför Svenska och Danska landet vintertiden till högst 

 30 "/(,„, utanför Norges sydöstra kust till högst 32 7oo- Den är helt och hållet en yt- 

 ström. Vatten af högre salthalt hör till de inströmmande vattenlagren. Denna distinktion 

 göra vi på grund af direkta och samtidiga observationer af salthalt och strömriktning i 

 Februari månad 1890. Den är i öfverensstämmelse med. erfarenheten som förvnrfvades 

 under expeditionen på alla punkter af Skagerackf<området. 



Det är aniiiärkningsvärdt, att vatteuslaget af 30 — 32 7oo> *om till salthalten ligger 

 emellan den utgående och ingående strömmen, endast uppträder sporadiskt i trakten af 

 Skagens udde. Det förekommer aldrig vid ytan, aldrig vid bottnen såsom ofvanstående 

 tabell visar, utan endast tillfälligtvis såsom mellanliggande lager på 7 till 20 Meter 

 från ytan. Vi betrakta det såsom ett blandningslager, som uppkommer genom blandning 

 på gränsen mellan det utflytande Baltiska vattnet och det inströmmande 32 — 33-vattnet 

 och bildas i yttre delen af Kattegat under liknande förhållanden som i Skageracks nord- 

 ligaste del: nemligen vid mötet mellan de båda strömmarne. 



Den 11 Febr. på middagen bytte strömmen om riktning vid Skagens fjTskepp och 

 redan följande morgon var trakten öfversvämmad af Baltiskt vatten, hvilket nedsatte tem- 

 peraturen med l°,f) och salthalten 5,1 7oo- Redan före d. 19 Febr. då sektionen Skagen 

 — Christiansand gjordes hade detta stora flack af färskt vatten, som i kartan å pl. II är 

 afbildad med ljusgul färg, skjutit fram intill halfva Skageracks bredd. Man kan på fig. 1 

 å plansch III se, huru den Baltiska strömmen bildat detta tungformiga flack genom att 

 framskjuta kilformiga ytlager^) vesterut af 27, 28, 29, 30 7oo o. s. v. Utflödet af Baltiskt 

 vatten har alltså börjat såsom ett tunt ytlager, hvilket tillvuxit kilformigt i tjocklek, derigenora 



') I fall bevis verklig-eii behöfdes för att Norska strömmens vatten, hvilket vi funno ega en salthalt 

 mellan 30 och 32 "/^g, flyter utåt, kunde vi anföra den starka afdrift mot SV. som observerades å Skandinavien 

 utanför O. Eisör. 



-) Se de kilformiga lagren vid figurens högra sida åt Skagenshållet. Under det tunna lagret afSl-vatteu 

 vidtager ett tjockare lager af 32-vatteu, i hvilket isothermen 4° C. framgår. 



