76 



PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HTDROGRAFI. 



34,1 "/oo på 4 dagar. Men efter d. 9:de inträffar en egendomlig förändring, hvilken skulle 

 vara oförklarlig, om man icke toge reaktionens verkan i betraktande. Man ser af tabellen, 

 att under d. 10 — 15 Febr. växer den utgående ytströmmen i styrka. Derigeriom drifvas 

 allt större vattenmassor ut genom Lasso Ränna, och ytströmmens mäktighet växer till öfver 



Samtidigt härmed aftager salthalten vid botten på följande sätt: 



15 Meter, d. 13 



Febr. S 



d. 10:de 



Febr. vi 



» ll:te 



» » 



» 12:te 



» » 



» 13:de 



» » 



» 14:de 



» » 



» 15:de 



» » 



d 20 Meters dj 



up - 34,0 7„„. 



34,1 » 



33,9 » 



.._ 32,6 » 



:...-.- 28,5 » 



___... 28,9 » 



t. = 4°,8. 

 » = 4°,8. 

 » = 4°,7. 

 » = 4°,5. 



»=5° ,5. 



» = 3°,o. 



Det utgående kilformiga ytlagret har nemligen framskjutit allt längre uti Laesö ränna. 

 Dess undre yta tangerar bottnen vid fyrskeppets ankarplats d. 14:de Febr. och då finnes 

 naturligtvis ingen plats för en ingående bottenström under densamma. Det salta vatten 

 af öfver 34 "/po, som reaktionsströmmen dragit in i Lasso Ränna från Skagen under de 

 föregående dagarne (se fig. 4A i plansch III, som föreställer en sektion, lagd utefter Dan- 

 ska kusten, från Skagens fyrskepp till Lasso Rende, d. 10:de Febr.), förtränges af sjelfva 

 den ström, som framkallat det. Om man tänker sig den kilformiga ytan i figuren fram- 

 skjuten ett stycke längre mot höger, erhåller man en idé om situationen d. 13:de Febru- 

 ari, hvilken uti verkligheten motsvaras af profilen i fig. 4B å plansch III. Denna dag 

 gjordes nemligen station Gv och följande dag station Gti. Med hjelp af dessa mellan de 

 båda fyrskeppen belägna observationspunkter är sektionen i fig. 4B uppritad. Jemfö- 

 relsen mellan fig. 4A och fig. 4B visar, huru den framskridande kilformiga formationen 

 af Baltiskt vatten växer i mäktighet under tiden från d. 10 till d. 13 Febr., samt huru 

 den reaktionsström, som framkallats af densamma och som i^edan d. 8:de nådde fram till 

 Lasso Rendes fyrskepp och d. 10:de och ll:te naturligtvis fi-amskridit vid rännans botten 

 ännu längre söderut, d. 12:te är stadd i tillbakavikande, ') eftersom salthalten då sjunkit 

 till endast 33,9 "/oo och d. 13:de ej ens återfanns utanför Fredrikshavn i station Gy. Den 

 hastighet, hvarmed strömförhållandena vid botten förändi-at sig under dessa få dagar, är 

 anmärkningsvärd, då man betänker, att afståndet mellan de båda fyrskeppen är öfver 35 

 eng. mil och emellan station Gv och Laesö Rendes fyrskepp 14 eng. mil. Vi finna äfven 

 i dessa sektioner förklaringen till den skenbara motsägelsen, som synes herrska mellan 

 fyrskeppsobservationerna vid Skagen under början af Februari och expeditionens iaktta- 

 gelser i Kattegats djupkanal och Ltesö Ränna d. 13, 14 och 15 Februari. Af fyrskeppets 

 observationer framgår nemligen tydligt, att vatten af 34 "/„„ salthalt och mer, ända från 

 början af Februari, funnits vid Skagens ref på så ringa djup, som 38 Meter, och som 



') Vi beteckna detta såsom ett tillbakavikande, ty 34 vattnet har af den Baltiska ytströmineii inom min- 

 dre än 14 dagar först dragits in från Skagen söderut, förbi Lsesö K:s fyrskepp och derpå åter tvingats att vika 

 undan förbi Fredriksliavn tillbaka mot Skagen. Men sannolikt är, att en stor del af 33 och 34 vattnet under 

 denna process uppblandats med de undre lagren af ytströmmens vatten. Derpå tyder, att salthalten vid botten 

 långsamt nedgår från 34, l "/'oo '^- H^te till 28, .5 "/y,, d. 14:de, se tab. å sid. 74. 



