KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGÄE. BAND. 24. N:0 II. 77 



salthalten hos detta vatten jemte temperaturen varit i stigande under hela tiden, är det 

 äfvenledes tydligt, att en tillströmning från djupet utanför Jutska refvet, inemot Skagen, 

 egt rum; en tillströmning, hvilken vi på anförda skäl ansett vara framkallad af den ut- 

 fallande Baltiska strömmens reaktionsverkan. Att detta salta och varma vatten ej stannat 

 vid Skagens ref, utan verkligen strömmat in i Kattegat, deron:i vittna fyrskeppsobserva- 

 tionerna i Lsesö Rende t. o. m. d. 11 Februari. Så mycket oförklarligare föreföll det oss 

 derföre i början, att vår expedition under 2 tvärsektioner af Kattegat och en längdsektion 

 i dess vestra del, Ltesö Ränna, d. 13, 14 och 15 Februari icke på ett enda ställe af hela 

 området, ej ens uti Kattegatsrännans djupaste kanal på 75 Meters djup och mer, lyckades 

 påträffa något spår af vatten med så hög salthalt som 34 "/jq. Med blicken på de pro- 

 filer, som gifvas i fig. 4A och 4B, är det lätt att redogöra för, hvart detta vatten tagit 

 vägen, samt hvarför expeditionen ej anträffade detsamma under sina sektioner. Ifall linien 

 mellan Göteborg — Fredrikshavn utförts två dagar tidigare, skulle Smitt och Nordenskjöld 

 med säkerhet påträffat 34 vatten både vid punkterna G v och Gvi, och hade den utförts en 

 dag förr, skulle de med sannolikhet ännu funnit dylikt vatten på djupaste stället vid Gy. 

 Men d. 13:de Febr. hade detta vattenlager redan allägsnats ur La^sö ränna. Att det icke 

 kunde återfimias öster om La?sö i Kattegats djupa ränna, kommer sig deraf, att vattnet på denna 

 djupa rännas botten icke indrages öfver Skagens ref, såsom bottenströmmen V. om La?sö, utan 

 inkommer genom rännans trattformiga mynning, 22 eng. mil O. om Skagens udde, i grann- 

 skapet af station Si. Men derstädes äro förhållandena helt annorlunda än omkring Skagen. 

 Jemföra vi Skandinaviens tabeller (se sid. 40) och den i fig. 5 å plansch IV utlagda sek- 

 tionen Göteborg — Ö. Risör, finna vi att 34 vattnet i rännans mynning slutar mellan sta- 

 tionerna Sii och Si på ett djup, som är större än 55 Meter och alltså icke på denna väg 

 inkommer uti Kattegat under de förhållanden, som rådde vid tiden för expeditionen. Det 

 vatten, som då ingick i Kattegat genom den djupaste kanalen, hade icke högre salthalt än 

 33,93 7oo- Denna undersökning belyser äfven en fråga, som vi antydningsvis framkastat 

 å sid. 31 nemligen, hvarifrån underströmmen i Kattegat härstammar. Stödda på den före- 

 gående utredningen, kunna vi uttala följande sats: 



De förhållanden, ^) som under vintern medföra en klyfning af Baltiska strömmen 

 vid Kattegats mynning i två grenar, en vestliy och en östlig, förorsaka äfven inträngandet 

 af tvenne skiljda bottenströmmar, medförande vatten af olika salthalt och ursprung, nem- 

 ligen en underström, som indrages öfver Skagens ref uti Lcesö Ränna från djupen på vestra 

 sidan af Jutska banken genom reaktionsverkan af Baltiska strömmens vestra gren, och en 

 annan bottenström, som indrages norrifrån, följande Kattegats djupa ränna (illfölje af den 

 östliga grenens af Baltiska strömmen reaktion. 



Af dessa underströmmar är den sistnämda antagligen permanent, ehuru varierande 

 i salthalt och styrka, den vestliga underströmmen är äter intermittent pä det egendomliga 

 vis vi i det föregående utredt. 



Ännu en fråga återstår att diskutera angående den vestliga underströmmen genom 

 Lsesö Rende. Vi hafva sett, att vatten af öfver 34 7oo salthalt indragits i Ltesö Rende 



1) Med dessa förhållanden förstå vi: inträdandet af östliga vindar samt ökning i östersjövattnets tryck, 

 förorsakadt af baroraetriska maxima, efter förutgående uppdämning af Östersjöns vatten genom ihållande vest- 

 liga vindar. 



