94 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



Torsken, soin vägde 140, i gr. hade alltså på denna tid förbrukat 92,3:' cc. syre och 

 dog först då endast 3 Va cc. funnos qvar i hela vattenmassan. 



I ett annat litet aqvarium af endast 4V3 liters rymd, äfvenledes hermetiskt tillslutet, 

 lefde 2:ne mindre exemplar af hvitlingen, Gadus merlangus, då afbrottet i vattentillförseln 

 inträffade. Den större af dessa, som vägde 11, 6I' gramm, var efter de 6 timmarnes för- 

 lopp död, den mindre vägande 8,1 gramm var åter vid lif och återstäldes fullkomligt, då 

 nytt vatten ånyo inströmmade ur ledningen. 



Under de 6 timmarne hade fiskarnes respiration nedsatt syrehalten i hela aqvariet 

 från 22,43 cc. till 3,59 cc. eller på litern från 5,18 cc. till 0,83 cc. 



Då det alltså bevisats, att fiskar ännu kunna lefva uti hafsvatten, som ej håller mer 

 än 0,2 — 0,8 cc. syre i litern, kan man icke påstå, att vattnet i Gullmarens djupa bassin 

 under vintern 1890, hvilket ännu höll 



vid 70 Meters djup 2,iO cc. i litern, 



» 100 » » 2,19 » » » 



» 130 » » 1,88 » » » 



ehuru starkt reduceradt till sin halt af löst syre varit sterilt och ur stånd att underhålla 

 animaliskt lif. 



Det var emellertid möjligt, att vattnet i den instängda bassinen skulle med tiden 

 uppnå denna gräns, ifall ombyte af vatten icke inträffade. Att afgöra, huru länge det 

 vatten vi påträffade 1890 i Febr. varit instängdt i fjorden, lät sig icke göra, men deremot 

 kunde vi inrätta en slags vakttjenst vinter och sommar vid Gullmarfjorden under några 

 års tid för att passa på, ifall vattenombyte skulle inträffa i dess djup. 



Man ser af profilen i fig. 10 A, att icke endast 34 linien, utan äfven 33 linien af- 

 brytes af fjordens bottentröskel. Kommunikationen mellan vattnet af 33 "/,o salthalt inom 

 och utanför fjorden kan dock icke länge hafva varit afbruten, emedan syrehalten vid 50 

 Meters djup (alltså omkr. 10 — 15 M. under tröskelns nivå) icke är särdeles förminskad. 

 I station Axvm, innanför tröskeln, fanns på 55 Meters djup 5,58 cc. 0^ i litern, motsva- 

 rande 30,60 %. 



Vid fjordens yta finnes vid Asvi och Axvn ett lager färskvatten, härstammande från 

 Qvistrums-åns utflöde, hvilket inne i fjorden redan hunnit förvandlas till is och ännu i 

 midten af fjorden har 0° C. temperatur. Detta vatten är alldeles mättadt med luft; dess 

 höga syrehalt, 9,37 cc. i litern, företer en skarp kontrast mot syrebristen vid bottnen. 



Redan före sommaren 1890 hade vattenombyte egt rum inom Gullmarefj orden, så- 

 som Tydligen framgår af fröken Palmqvists observationer i Juni och Juli. Dessa serier 

 äro alltför vidlyftiga att här diskuteras i detalj, utan måste vi hänvisa till originalafhand- 

 lingen. Fig. lOB framställer en sektion genom Gullmarefjorden och ett stycke ut i Ska- 

 gerack, ungefär till samma ställe, der vi under vintern gjorde station Syn. Station Fm, 

 som är belägen något utanför vinterstationen Siv och station Fiv, som ligger nära nog på 

 samma plats som Axv, gjordes d. 20 — 21 Juli 1890 af O. Pettersson ombord å kuttern 

 Fawn, stationerna inuti fjorden af fröken Palmqvist i Juni och Juli s. å. 



Man ser af figuren, att 34 vattnet, representeradt af isosalinen 34, nu sträcker sig 

 öfver bottentröskeln in i fjorden. Redan å sid. 35 hafva vi påpekat det vigtiga draget i 

 Skageracks hydrografi, att de lägre vattenlagren, d. v. s. 35 och 34 vattnet, om sommaren 



