114 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGaTs HYDiiOGRAPI. 



d. 28 Dec. åtminstone 3 gånger. Derigenom aflågsnades det från sommaren qvarstående 

 34- och 33-vattnet från skärgården innanför Våderöarne och Koster ränna och det utan- 

 för stående bankvattnet inkom i dess ställe vid årets slut medförande sillstimmen, hvilka 

 förrut under hösten stått utanför kusten, och af hvilka man haft känning i Nov. vid 

 Kornö och Väderöarne. Resultatet synes af tabellen ä sid. 112. Man kan nu inse, 

 huru ett 60 Meter mäktigt lager af 34-vattnet med 9° — 10° temperatur kunnat försvinna 

 från platsen och ersättas med ett omkring 50 Meter tjockt lager af 33-vatten af 4°— 6° 

 temperatur allt inom tiden från d. 5 Dec. till d. 17 Jan. Att detta stora ombyte af 

 vatten varit förbundet med inträngandet af sillen i skärgården visar, huru nära den af 

 oss upptäckta periodiciteten uti de olika vattenslagens ansvällande i Skagerack är förbunden 

 med vandringsfiskarnes ankomst eller rättare med deras inträngande i kustrännorna. Lik- 

 som makrillens och horngäddans uppträdande vid kusten tyckes bero på Atlantervattnets 

 och Nordsjövattnets ökning mot sommaren, tyckes det Bohuslänska sillfiskets början och slut 

 vara bundet vid de tider, då bankvattnet ankommer och drager sig tillbaka från våra kust- 

 rännor. Fisket blef icke långvarigt denna vinter. I skärgården innanför Väderöarne slutade 

 det före midten af Januari. Derpå flyttade det sig alltmer mot norr i Koster ränna och 

 slutade vid Svenska gränsen omkring d. 26 Jan. Anledningen var följande. Vinden, som 

 intill d. 11 — 12 Jan. varit NO. gick nu öfver till S. och SO. Samtidigt började färskare 

 och kallare vattenlager tillhörande Baltiska strömmen, som förut hållits tillbaka vid myn- 

 ningen af Kattegat eller devierats vesterut af de nordostliga vindarne, att i rask fart 

 skjuta nordöfver längs Svenska kusten. Ytvattnet vid Vinga hade d. 7 Jan. omkring 

 27 "/qi, salthalt och en temperatur af mellan 1° och 2°. Ekmans observationer tillåta oss att 

 följa detta Baltiska strömmens framskjutande utefter Svenska kusten. Det började d. 12 

 — 13 mellan Vinga och Paternoster med kilformiga lager i ytan, hvilkas tjocklek raskt 

 tillväxte under det lagren framträngde norrut. Det salta vattnet öfverlagrades efter 

 hand och trycktes nedåt och utät från kusten af den öfversvämmande färska och kalla 

 Baltiska strömmen, som nu åter intog sin plats såsom kustström vid Bohuslän. Redan 

 d. 14 hade dess första utlöpare med 28 "/^^ salthalt uppnått Hållö, ^) d. 16 Väderöarne, d. 

 17 och 18 Strömstad trakten. Förändringen i silltrakterna, der förut bankvattnet gått i 

 ytan eller endast varit öfvertäckt af ett tunnt ytlager af annan beskaffenhet, var plötslig 

 och genomgripande. Ett exempel må anföras. Vid Hästvom i Fjellbacka skärgård hade 

 man d. 13 Jan. från ytan till botten vid 23 Meters djup 33 "/oo och 4°, 5 temperatur vid 

 N. vind. Sill fiskades i skärgården. D. 15 hade ytvattnet blott 30, o 7oo "^h tempera- 

 turen hade fallit till 1°,5. (Dagen förut hade den ännu varit 3°, 5.) Men ännu fans 

 en rest qvar vid botten af det bortvikande bankvattnet, ty i den närbelägna Florö hamn 

 observerade G. Ekman samma dag d. 15 Jan. 33 "/(,(, salthalt och 3°, 7 temperatur vid 

 22 Meters djup. Följande dag var äfven detta försvunnet, ty salthalten var nu ej mer 

 än 29,8 "/oo vid 22 Meter. Bankvattnet hade dragit sig fullständigt ur skärgården 

 och Baltiska vattnet hade inkräktat dess plats. 



Samtidigt med denna förändring up2)hörde sillfisket. 



Man kan å fig. 2, 3 å plansch X följa de förändringar, som inträffade i Bohusläns 

 skärgård under tiden mellan d. 17 och 23 Jan. Fig. 3 framställer tillståndet d. 14 — 17. 



') Se fig. 3 å pl. X. 



