116 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



helt säkert existerar.^) 1878 inträffade vattenoinbytet i kustrännorna så sent som i slutet 

 af December. I plansch IX finner man i öfre afdelningen på fig. 1 en framställning af 

 kustrännornas tillstånd straxt före detta ombyte efter en sektion längs Bohuskusten gjord 

 d. 5 — 6 Dec. 1878 af G. Ekman, och i undre afdelningen fig. 2 och 3 är tillståndet i 

 samma rännor efter vattenombytet utlagdt efter sektionen d. 17 — 23 Jan. samma år. De 

 omständigheter, hvarunder detta ombyte skedde, äro skildrade här ofvan. Den oroliga 

 väderleken med sina oravexlingar mellan vestlig storm och nordostlig vind, hvilken om- 

 vexlande förde Baltiska strömmens vatten in och ut från kusten, har utan tvifvel befordrat 

 detta ombyte. Den slutliga inströmningen af bankvattnet har bevisligen egt rum stötvis 

 med korta afbrott och under ett af dessa inflöden på djupet gjorde sillen sitt insteg 

 mellan d. 26 och 28 Dec. 1878. Då Baltiska strömmen ett par veckor senare uppträdde 

 med så mäktiga vattenmassor, att de förträngde 32 — 33-vattnet från kusten, så att det 

 endast återfanns i kustrännornas största djup (se fig. 2 och 3 plansch IX) försvann äfven 

 sillfisket från orten, och detta sammanträffade så noga med tillbakavikandet af 33-vattnet, att 

 man kan följa huru fisket flyttade sig alltmer norrut dag för dag mellan d. 15 och 26 i 

 samma mån som förändringen i vattenlagren framskred. 



Vintern förrut gjorde G. Ekman äfvenledes några hydrografiska undersökningar i 

 norra skärgården från 13 till 18 Jan. 1878. Detta år hade sillfisket börjat tidigare. I 

 midten af Dec. 1877 stod sillen redan i alla fjordar innanför Väderöarne ända till Grebbe- 

 stad, och d. 20 Dec. fanns den i Strömstadstrakten. Vid nyåret fanns den i skärgården 

 ifrån Hållö ända till Norska gränsen, men efter d. 9 Jan. 1878 började den att draga 

 sig tillbaka ryckvis dels mot norr, dels utåt hafvet. I allmänhet syntes sillen röra sig 

 från söder åt norr. Observationerna gjordes alltså under den tid, då sillen höll på att 

 draga sig tillbaka ur den inre skärgården. I den trakt, der fiske ännu pågick, vid Florö, 

 träffades öfverst 32-vatten med 4°, 2 temperatur, nederst 33-vatten med 5°, 5. Bankvattnet 

 hade alltså äfven denna vinter gått in till Svenska kusten innanför Väderöarne. Utanför 

 dessa öar påträffades Baltiska strömmens vatten i ytan öfverlagrande 32 — 33-vattnet. D. 

 18 Jan. 1878 gjordes en observationsserie i Kosterrännan ej långt ifrån det ställe, der 

 F. L. Ekman 6 månader förut utfört den station vi meddelat å sid. 111. För jemförelse 

 mellan sommar- och vintertillståndet i Kosterrännan på denna tid sammanställa vi 

 dem här. 



') Så t. ex. för nederbörden. .D:r Bruckner (se: Uie Schwankungen des Wasserstandes iin Kaspischen 

 Meer, dem Schwarzen Meer und der Ostsee iu ihrer Beziehiing ziir Witterung. Ann. d. H-ydrogr. XVI (1888) 

 II. p. 61) har påpekat, att vid alla hydrografiska stationer i Östersjön visat sig samtidigt periodiska höjningar och 

 sänkningar i vattenståndet sålunda, att från 1850 eller 1855 en sänkning i medelvattenståndet började, hvars 

 minimum inträffade mellan 1860 och 65; derpå följde en höjning från 1866, hvilken yttrade sig först såsom en 

 plötslig ansvällning följd af ett lindrigt bakslag 1871 — 75 och derefter som en långsam stigning. Som dessa 

 förändringar visat sig förlöpa parallelt i alla sjöar, floder, gletscher och innanhaf i norra hemisfären kommer D:r 

 B. till det resultat, att norra halfklotet genomgått en period af torka omkring 1830, en period af riklig neder- 

 börd omkring 1850, derpå en torr period omkring 1860 följd af en våt period omkring 1880 (?). 



