138 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAPl. 



lerna i detta arlaete ingår intet hypothetiskt. Vår framställning af tillståndet i Februari 

 1891 hvilar på resultaten af noggranna temperaturbestämningar, titreringar och gasana- 

 Ij^ser. Äfvenså är det material, hvarpå vi byggt framställningen af tillståndet under som- 

 maren, henitadt ur de bästa och tillförlitligaste undersökningar den hydrografiska littera- 

 turen känner, nemligen Ekmans, Mohns, Tounces, Jacobsens och Drache-expeditionens ar- 

 beten, hvarjemte vi äfveii sökt komplettera detsamma med egna iakttagelser från senaste 

 tid. Äfven några af de slutsatser vi ansett oss kunna draga ur detta material synes oss 

 vara höjda öfver allt tvifvel. Alldenstund vi konstaterat, att de undre vattenslagen intill 

 34 7oo salthalt stå högre till sin nivå under sommaren, både midt i Skagerack och vid 

 dess sidor än om vintern, och att 32 — 33 vattnet tvärtom är vida mäktigare under senare 

 årstiden än den föri^a, synes det oss vara fullt berättigadt att tala om en ingående väg 

 af de förra vattenslagen under våren eller sommaren, hvilken bringar 34 vattnets nivå att 

 ansvälla under senare årstiden, och om en ingående sti'ömning af bankvatten under hösten 

 eller vintern, hvilket mot sommaren till största delen åter bortföres och förtränges af den 

 Baltiska strömmens vattenmassor. Men vi kunna icke närmare angifva tiden för dessa 

 vattenombyten i brist på observationer. 



Ej heller synes oss någon större ovisshet vara förhanden, om hvilka vattenslag som 

 under vintern äro på ingående och utgående ur Skagerack, eller hvarifrån dessa olika 

 vattenlager härstamma. De vattenslag, hvilka vi genom direkta observationer funnit vara i 

 ständig utåtgående rörelse, äro vattnet i Norska strömmen af intill 31 — 32 "/u^ och vattnet i 

 Baltiska strömmen af intill 29 — 30 7oo '^i^ Skagens fyrske^^p. Vid samma ställe har man 

 åter i Februari direkt observerat vatten af 32 — 33 — intill 34 7oo P^ ingående i Kattegat. 

 Derför hafva vi funnit anledning att betrakta dessa vattenslag såsoin inströmmande ocea- 

 niska lager, hvilkas väg vi t. o. m. lyckats utstaka i ytan från Norges vestkust ända in 

 i norra Skagerack och i Kattegat, samt tillfölje deraf benämnt Norskt bankvatten. Hvad 

 34 vattnet beträffar, som vi benämnt Nordsjövattnet, så .nöja vi oss med att påpeka, att 

 det på grund af sin höga salthalt måste vara ett utifrån inkommande vattenslag, samt att 

 den närmaste trakt utanför Skagerack, der dylikt vatten finnes vinter och sommar, är 

 Nordsjön, men vi måste lemna oafgjort, om det härstammar från södra eller norra Nord- 

 sjöplatån, ehuru vi snarast skulle förmoda det förra alternativet. 35 vattnet måste här- 

 stamma från Atlanten. 



Men alla dessa vattenslag äro i rörelse, och oaktadt inga stora svårigheter tyckes 

 förefinnas, när det gäller att afgöra hvarifrån och hvarthän de gå, så befinner man sig 

 helt och hållet på hypothesens område, då man vill försöka att afgöra, hvarföre de röra 

 sig på detta sätt och utfinna orsaken till cirkulationen i Skagerack. Med tindantag af den 

 utgående Baltiska strömmen, hvilken tydligen måste ha sin källa uti ett öfvertryck från 

 Östersjön, och den långs Jutlands nordvestra kust ingående strömmen, hvilken måste stå i 

 samband med den förherrskande vindriktningen i södra Nordsjön, befinner man sig uti 

 osäkerhet och öfverlemnad åt hypotheser, då det gäller att förklara anledningen till de 

 undre vattenlagrens inströmning och särskildt till deras periodiska ansvällande i volym 

 under olika årstider, hvilket vi här of van konstaterat. 



Vi hafva emellertid här framställt den i vår mening antagliga anledningen till dessa 

 rörelsefenomen i hafvet, men med uttrycklig bemärkning, att denna förklaring icke är 



