148 PETTERSSON OCH EKMAN, SKAGERACKS OCH KATTEGATS HYDROGRAFI. 



den just vid årets början i vestra Östersjön de för dem mest passande förhållanden, 

 nendigen en salthalt af ända till 20 "/(,„ i 10 — 20 Meters djup och en låg temperatur af 



2°— 4° C. 



Dessa nordfiskar (som efter vår åsigt inkomma med baukvattnet under hösten) äro 

 följande: 



Liparis Montagui. ') 

 Anarrhichus lupus. ^) 

 Stichajus islandicus. ') 

 Gadus pollachius. *) 

 Hippoglossis vulgaris. ^) 

 Pleuronectes microcephalus. '') 



» cynoglossus. 



Gadus virens. 

 Lota Molva. ') 

 Raja radiata. ^) 



Alla dessa fiskar hafva sitt utbredningsområde vid Norges vestra och nordvestra 

 kust, ehuru vissa af dem äfveu förekomma kring Island, Spetsbergen, vid Murmanska ku- 

 sten och Hvita hafvet o. s. v. Föi^f. yttra vidare: 



»Aus den mitgetheilten Thatsachen lässt sich der wichtige Schluss ziehen, dass die 

 gelegentlichen Besuche fremder Fische in der westlichen Ostsee keine gam zufäUigen Ver- 

 irrungen sind sondern durch periodische Veränderungen in den physikalischen Verhält- 

 nissen des Wassers und in der Belebung desselben veranlasst werden.» 



Det synes oss icke vara osannolikt att denna »periodiska förändring i vattnets fy- 

 siska egenskaper», hvarom Heincke talar, helt enkelt kan förklaras deraf, att bankvattnet 

 från Norges kust inströmmar uti Skagerack någon gång under hösten eller början af vin- 

 tern medföljande dessa nordiska gäster, hvilka naturligtvis först något senare kunna upp- 

 träda i vestra Östersjön, som deremot under senare hälften af året mottager de sydländska 

 arter, som ansvällningen af de undre vattenslagen. Nordsjö- och Atlantervattnet, under 

 sommaren fört in i Skagerack.'') 



') Förekommer vid Norska Fiumarkeu och söderut till England och Irland o. s. v. 



^) Förekommer från Öresund till nordligaste Norge och Murmanska kusten o. s. v. 



•'') Förekommer vid Norges vestkust, talrikast vid Finnmarken, äfven vid Spetsbergen och Island o. s. v. 



*) Förekommer i nordöstra Atlanten, söder ora Throndhjemsfjorden. 



^) Förekommer i nordöstra Atlanten till England, allmän vid Beeren Island. 



^) Förekommer från Hvita hafvet till Arcachon. 



') Vanliga långans utbredning torde vara känd och 



*) Rockans äfvenså. 



För dessa upplysningar hafva vi att tacka professor F. A. Smitt vid Kgl. Vetenskaps-Akademien i 

 Stockholm. 



') Vi framställa denna fråga till zoologernas begrundande, ehuru vi möjligen derigenom kunna beskyllas 

 för att hafva tagit parti uti en annan mycket debatterad och öratålig fråga, nemligen huruvida fiskarne följa med 

 hafsströmmarne eller förflytta sig oberoende af dem under sökandet efter föda. Vi anse för gifvet, att de små 

 kräftdjur o. a., som utgöra denna föda »plankton» följa med rörelsen hos det vattenlager, hvari de lefva — och 

 därmed torde äfven fiskarne följa. 



