KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 II. 149 



Uti redogörelsen för den Danska biologiska expeditionen i Kattegat med kanonbåten 

 Haiicli förekommer en undersökning öfver Echinodermata i Kattegat af C. J. Peteksen. 

 Författaren har bemärkt, att flera ecliinodermer, synnerligen af arktiska former, äro mycket 

 allmänna i vestra Kattegat, såsom i Aalborgbugten, intill sydliga delen af La3sö ränna, 

 samt V. om Hasselön, men jemförelsevis sällsynta eller alldeles försvunna i hela det stora 

 östliga Kattegat och på stora områden norr om Lajsö. Måhända står detta i sammanhang 

 med det förhållande vi påvisat å sid. 77, nemligen att La^sö ränna och i allmänhet den 

 Danska banken har sitt särskilda system af ingående strömmar under vintertiden, för 

 hvilka vi redogjort å sid. 73 o. f. Det synes oss sannolikt, att detta skall hafva inverkan 

 pä utbredningen af vissa djurfoi-mer på hafsbotten, hvilken hvad sjöborrarne beträffar synes 

 vara mycket olika uti vestra och östra Kattegat, att döma efter tafl. 1 — 3 i det ofvan- 

 nämda arbetet. ^) 



G ullmarfj ordens djupa bassin är, såsom vi nämnt på sid. 88, helt och hållet afspär- 

 rad för direkt tillträde af 35 vatten från Atlanten, under det Koster ränna, som har kom- 

 munikation med Skageracks djupa lager på större djup under ytan än GuUmaren, tidtals 

 innehåller 35 vatten på botten. Tillfölje häraf kan man vänta att finna en fauna af mera 

 arktisk karaktär vid Gullmarens botten än i Koster- rännan, som bör bilda en öfvergång 

 mellan Skageracksdjupet, hvilket alltid innehåller Atlantervatten på sin botten och Gullmaren, 

 som aldrig får något omedelbart tillflöde ifrån Atlanten. Så vidt vi veta är detta äfven 

 i öfverensstäinmelse med hittills kända förhållanden. 



Docent C. Aukivillius, som haft godheten lemna oss en förteckning på de i Koster- 

 ränuan och Gullmartjorden förekommande djupvattensformerna, anmärker dervid att medan 

 kalk-koraller (Lophohelia) träffas i den förra, saknas kalk-koraller och kalk-alger helt och 

 hållet i Gullmarfjorden. Måhända står detta i samband med det förhållande vi upptäckt, 

 att bottenvattnet i denna fjord är i allmänhet utmärkt af hög kolsyrehalt, hvilken under- 

 stundom kan stiga till öfver 51 cc. på litern (se sid. 89) och motsvarar ett med kolsyra 

 nästan fullkomligt kemiskt mättadt hafsvatten. 



Men den vigtigaste följden af de olika vattenslagens periodiska ansvällning i Ska- 

 gei"ack torde vara vandringsfiskarnes uppträdande vid vissa årstider utanför våra kuster. 

 Det är bekant, att under sommartiden makrillen och hongäddan uppträda i stim och fångas 

 med ränndörj och drifgarn utanför Bohusläns kuster, och vi hafva ofvan påpekat, att dessa 

 vandringsfiskars ankomst torde stå i sammanhang med ansvällandet af Nordsjövattnet i 

 Skagerack, och att makrillen visar sig förr vid Norges sydöstra kust än vid Hållö och 

 Måseskär. ^) 



På sensommaren, i Augusti, börjar lekfärdig sill att fiskas i Kattegat. Man vet 

 genom Tryboms, Petersens och Heinckes undersökningar, att dylik lekfärdig sill, äfven- 

 som yngel dei-af, i Augusti och September förekommer utanför och vesterom Skagen på 

 Jutska refvet och äfven i hafvet utanför Bohusläns kust, hvarjemte lefvande rom af den- 

 samma påträffats å de stora grunden i Kattegat. Vattnet har då ännu ganska hög tem- 

 peratur, ungefär 11° till 14°. Vi erinra äfven om, att fisket af kummeln (Merluccius vul- 



') Det videuskabelige Udbytte uf Kanonbaadeu Hauclis togter 1883 — 86. I. Kjöbenhavn 1889. 

 -) ÄfveQ i södra Kattegat fiskas makrill om sommaren. Huruvida denna intränger i Kattegat på en syd^ 

 ligare väg, förbi Skagen, är en öppen fråga. 



