— 37 — 



szor ätmenet a sziven ät az iiterekbe, melyek a merget a szerves elemek- 

 liez viszik, hol az halälos erej(5vel fellöp. Ki^pzelhetö tehät oly körül- 

 ineny, mely a iTi(5rget haläscinak leljes kifejteseig eljutni nem engedne, 

 — ha t. i. vagy ülközben kiküszöböUetik, vagy iitjäban oly akadälyra 

 taliil, mely annak v(5gpontjät elernie gätolja. Ezen tetel valösäga kisörlet 

 ältal bebizonyittatott. Ugyanis hdrom övvel Watterton hazalerte iitän 

 ßrodie ket szamäron miiködött Ciirarcval. Egyiket czombjän megsörtve, 

 12 percz mulva meghalt; — mäsikät ugyanazon helyen megszürta, de 

 a serül^s taja fölött leszoritö köteleket alkalmazoU. Az ällat egeszseges 

 es vfg maradt, järt kelt rninden körjel n^lkül több egy öränäl. Mire 

 azonban leveltek a köteleket, azoniial elöällottak az ismert tiinemönyek, 

 s 10 percz alatt ezen ällat is oda lett. — Magendie hasonlö kiserlete- 

 ket tön cgyebb kiilömbözö mergekkel. 



De toväbb taglalandö a kiserlet tanulsciga, annak megtudäsa vegett: 

 a szervezet uielyik elemere legyen iränyozva e meregnek rohama, rnelyik 

 a megtämadäs vegpontja, mi ältal az egösz g6pezet elbonilik, az 61et ki- 

 oUatik? — 1844-ik ev Junius haväban Claude Bernard Pärisban vizs- 

 gälatait kezde a Curare körül, s eleve is bekäkon folytatä niüt(^.teit. — 

 Egyet derekän sertve nieg, 5 percz mulva szelhiid6s, 7-ikben haläl 

 mutatkozott. Azonnal vette bonczoläs alä, latlelet vegett. A sziv dobo- 

 gott, a ver levegövel örintkezve pirosult, villanyossäg közvetlen az izom- 

 rostukra alkalmazva cruszakos rängatözäsokat okozott, a lest minden 

 röszeiben. De mid(')n vilanyossäggal az idegzetre akart hatni, nem mutat- 

 kozott semmi visszahatäs; az idegek tököletesen holtak valänak : mig a 

 v6r, az izmok, reczes szövetek, nyälkbärtyäk stb. mög minden eletbeli 

 rendes tulajdonsägaikat megtartäk s teljes niiiködesben l(5teztek, s pedig 

 lübb ördig, mint effelet egyältaljäban hidogv(^rü ällatoknäl tapasztalhalni, 

 mclyeknt^l az eleterö igen huzamosan fennmaradni szokott. Eszerint 

 megfoghatö, hogy az idegelem elölese lassankent az eg^sz szervezet el- 

 haltäk vonja maga utän valamennyi szüksegcs eletmozgasnak megällitäsa 

 ältal; — kiilönosen tekintetbe veve a lelekzeti tevekenys^get, mely fel- 

 tetelezi a v(^rnek foly'onos elenyiil6s6t mint az ällati elet fökellek(;'t. — 

 De m6g tübbet lanil ily kiserlet, hogy t. i. val6ban, mint Ilaller mondja: 

 ,,Cor primum vivens, ultimum moriens", mert a sziv, bar maga egy 

 nagy izom, megis a tübbi izmokkal ellentetben, fiiggellen az 6 mozdu- 

 lataiban az idegek mozgalö befolyäsälöl. Vegre kitünik itt legszebb meg- 

 oldäsa az ügynevezetl Ilaller-felc izgekonysäg kerdesönek, a mint ugyanis 

 a Curare az ideget megidi, de az izmot erintctien hagyja, bizonysägul 



