KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 36. N:0 I. 13 



och 1 i inre kanten nära spetsen, och af dessa är det 4:de, utifrån räknadt, eller det inre 

 af de båda borsten i spetsen det längsta. 



Färgen är vexlande, ehuru ofta mer eller mindre mörkt brunaktig eller olivbrun- 

 aktig eller gråbrunaktig, med blåaktiga fötter och blåaktig äggsäck. Stundom är färgen 

 ljusare, grågulaktig eller gråhvitaktig. — Honans äggsäck liknar den hos föregående art 

 och innehåller 14 — 15 ägg. 



Hanen. — Hans längd, utan inberäkning af stjertborsten, är 0,8 mill., och han är 

 således obetydligt mindre än de mindre honorna. Med afseende på kroppsformen är han 

 föga smärtare än honan, men skiljes lätt från henne därigenom, att han har 5 stjert- 

 segment, af hvilka det l:sta är ungefär af samma längd som det 2:dra. Hans stjertgrenar 

 äro kortare än honans och väl så starkt aftagande i tjocklek bakåt samt kortare än sista 

 stjertsegmentets ytterkant. Borsten å de samma öfverensstämma med dem hos honan. 

 Taggarne i bakre kanten af analoperclet äro ytterst ii ne. Antennerna af l:sta paret hafva 

 8 — 9 leder, och 4:de leden är starkt uppsvälld. Inre grenen af 3:dje fotparet liknar i 

 det närmaste den samme hos hanen af den föregående arten och är treledad, med 3:dje 

 leden längre än de andra och af en nästan elliptisk form. Från inre sidan af den 2:dra 

 leden utgår ett långt borstlikt utskott, som räcker nästan till spetsen af det inre af 

 de båda spetsborsten å 3:dje leden. Fötterna af 5:te paret hafva den inre loben ännu 

 mindre än den hos honan och föga märkbar samt endast försedd med 3:ne tagglika borst, 

 af hvilka det mellersta är längst, och intetdera af någon betydlig längd. Den 2:dra 

 leden är kort och oval och har 5 taggformiga borst, af hvilka det 2:dra, räknadt inifrån, 

 är långt och längre än de andra. Alla dessa borst äro tjockare än de å samma fotpar 

 hos honan. Hans färg liknar för det mesta den hos honan, men är ej sällan något ljusare 

 brunaktig. 



Så vidt jag hittills erfarit det, tillhör denna art endast södra och mellersta Sverige. 

 Jag har nemligen tagit den vid Kristianstad i Skåne, i Vettern och i trakten af Upsala. 

 I trakten af Upsala är den på en och annan lokal stundom talrik och förekommer på 

 dybotten såväl i mindre vatten som i större sådana vid stränderna på mindre djup. Så 

 har jag t. ex. tagit den i ett gammalt dike vid träsket vid Ultuna, vid stranden af den ut- 

 vidgning af Fyrisån, som kallas öfra Föret, och i en bukt af Mälarens fjärd Ekoln. 

 Den har anträffats under våren och sommaren och under hösten ännu i Oktober och 

 November. I sina rörelser liknar den föregående art. 



3. Canthocamptus trispinosus Brady. 



(Tab. I, fig. 10—12.) 



Corporis forma feminae modice elongata et eidem specierum antecedentium fere omnino 

 similis. Rostrum a latere superiore vix visibile. Segmentam ultimum caudae breve et seg- 

 mento penultimo multo brevius. Operculi analis margo posterior rotundatus et aculeis 

 minutissimis simplicibus et confertis armatus. Rami caudales feminae breves et crassi, 

 longitudine margini exteriori segmenti ultimi caudae circiter aequales, et hic margo ad basin 

 eorum processu carens. Margo exteriör horum ramorum convexus et iniquus et in jyarte media 



