KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 36. N:0 I. 15 



an det näst föregående, och dess sidoka,nter förete icke vid stjertgrenarne något spår till 

 utskott. Analoperclet (tab. I, fig. 10) har sin bakre kant i midten något utstående och 

 afrundad samt bärande tätt sittande -och mycket fine och enkle taggar. Stjertgrenarne 

 (anf. fig.) äro korte och tjocke och ännu kortare än de hos närmast föregående art. 

 Deras längd är dock ungefär lika med den af sista . stjertsegmentets yttre kant. Deras 

 både yttre och inre sidor äro konvexa, och den förra har å midten en afsats, som bär 

 3:ne tätt intill hvarandra sittande taggar, af hvilka den främste är kortare än de andre 

 2:ne. Ungefär på midten af deras öfra sida, ehuru något närmare inre kanten, sitter ett 

 finare borst. Af de båda stora stjertborsten har det yttre ungefär \'3 af det inres längd. 

 Kroppssegmenten, i synnerhet de bakre, hufvudbålsegmenten och stjertsegmenten, äro 

 sträfva af helt små taggar, och deras bakre kanter hafva ytterst små tänder, och å de 3:ne 

 främre stjertsegmenten förefinnes å hvardera sidan nära baki-e kanten en rad af taggar. 



Antennerna af l:sta paret hafva 8 leder och äro af jämförelsevis betydlig längd 

 samt räcka, lagda tillbaka, nästan till bakre kanten af l:sta hufvudbålsegmentet. Dei^as 

 basalleder äro icke synnerligen tjocka. Deras borstbesättning är tämligen obetydlig, och 

 sinnescylindern å 4:de leden räcker nästan till slutet af den 7:de leden. De 4 första 

 lederna jämte den 6:te äro de längsta. Antennerna af 2:dra paret äro af vanlig beskaffen- 

 het, men deras bigren är enledad och har blott 3:ne borst. 



Fötterna af de 4 främre paren likna i det allra närmaste dem hos honan af den 

 närmast föregående arten, och de af l:sta paret hafva båda grenarne treledade, och de af 

 2:dra — 4:de paren hafva den yttre grenen treledad och den inre d:o tvåledad. De af 

 l:sta paret (fig. 11) afvika endast däruti, att den inre grenen har l:sta leden något smär- 

 tare och föga bredare än 2:dra och 3:dje ledei-na, och taggen i spetsen på den sist 

 nämnda leden är något tjockare och mera böjd. 2:dra och 3:dje fotparen likna full- 

 ständigt dem af den närmast föregående arten. Fötterna af 4:de paret afvika från dem 

 hos nämnda art därigenom, att den inre grenen, som räcker ungefär till midten af 2:dra 

 leden i den yttre d:o, saknar borst å inre kanten af sin l:sta led. 



Fötterna af 5:te paret (fig. 12, den ena) äro för arten utmärkande. Deras l:sta 

 breda led har den inre loben eller fliken ytterst obetydlig och rudimentär och endast 

 bärande i kanten 3:ne borst, af hvilka det innersta är längst. Den 2:dra leden är ovan- 

 ligt långsträckt och af en elliptisk form. Denna led har 5 mer eller mindre taggformiga 

 kantborst, af hvilka 2:ne i den yttre kanten, 1 i den inre d:o nära spetsen och 2:ne i 

 spetsen, af hvilka det inre är långt och längre än de öfriga. För öfrigt har den i både 

 yttre och inre kanterne helt små och koi"ta borst. Dylika förefinnas äfven å den inre 

 kanten af den l:sta eller proximala leden. 



Färgen är ljust brunaktig eller ock stundom ljust gråbrunaktig med tämligen ljust 

 rödt öga. 



Hanen. — Han är föga mindre än honan, och hans längd, utan stjertborsten, är 

 0,8 mill. — Han är föga smärtare än honan, och hans stjertgrenar äro, såsom vanligt, 

 betydligt mindre och kortare än hennes och kortare än det sista stjertsegmentet, men 

 hafva i sin yttre kant de 3:ne för arten utmärkande taggarne, ehuru den ene är finare 

 och borstlik. Hans antenner af l:sta paret hafva 4:de leden starkt uppsvälld. Liksom 

 hos de föregående arterna är å 3:dje fotparet den inre grenen treledad, med 3:dje leden 



