22 W. LILLJEBORG, SVENSKA AUTER AF FAMILJEN HARPACTICIDAE. 



leden af den inre grenen är rät. — Den inre grenen af 2:dra fotparet räcker ungefär till 

 nedre änden af 2:dra leden i yttre grenen, och det yttersta tagglika borstet i spetsen af 

 3:dje leden sitter något inom spetsen och tillhör således egentligen ledens yttre kant. — A 

 fötterna af 3:dje paret räcker den inre grenen blott ungefär till änden af den yttre gre- 

 nens 2:dra led, men är för öfrigt lik samme gren hos näst föregående art. — Fötterna af 

 4:de paret likna dem af närmast föregående art, men den inre grenen räcker blott till 

 nedi'e änden af l:sta leden i yttre grenen, och det yttre tagglika borstet i spetsen af 

 denne grens 2:dra led äfvensom den utanför det samma varande taggen äro något längre 

 än de motsvai^ande hos den. Den 2:dra leden har dessutom ett par tre korte taggar i 

 sin yttre kant. 



Fötterna af 5:te paret (fig. 4, den ena) äro tämligen små och likna mycket dera 

 hos närmast föregående art. l:sta ledens inre lob eller flik är tämligen bred och i spetsen 

 afrundad och nedskjuter lika långt som den 2:dra leden samt bär 6 kantborst, af hvilka 

 de 4 inre äro tämligen långa och det näst innnersta af dessa längre än de andra. l:sta 

 och 2:dra borsten, räknade utifrån, äro helt korta och tagglika. 2:dra leden är liten och 

 oval, med 5 kantborst, af hvilka det 4:de, utifrån räknadt, är längst och betydligt långt, 

 men de andra något litet vexlande. Stundom, såsom å figuren, är 2:dra borstet, utifrån 

 räknadt, längre än l:sta och 3:dje, som äro helt små, och stundom är 3:dje, näst det 4:de, 

 det längsta, och l:sta och 5:te icke så synnerligen små. 



Färgen är hvitaktig. 



Hanen. — Hans längd är omkr. 0,52 mill., och han är således lika stor som honan 

 stundom är, ehuru vanligen något mindre än hon. Han är föga smärtare än hon. Stjert- 

 grenarne äro mindre och kortare än de hos honan samt kortare än yttre kanterne af sista 

 stjertsegmentet. Analoperclet och dess taggar likna dem hos honan. Antennerna af l:sta 

 paret hafva 4:de leden medelmåttigt uppsvälld och följaktligen icke särdeles tjock. Fötterna 

 af 2:dra och 3:dje paren likna dem hos hanen af närmast föregående art. Fötterna af 

 5:te paret äro, såsom vanligt, mycket mindre än honans, med den inre fliken af l:sta 

 leden helt liten och endast bärande 2:ne korta tagglika kantborst, af hvilka det inre är 

 längst. Den 2:dra leden är rundad, med samma antal borst som hos honan, men tjockare 

 än hennes och liksom där med det näst innersta störst. — Hans färg liknar den hos honan. 



Denna art har utan tvifvel en vidsträckt utbredning inom Sverige. Jag har an- 

 Iräffat den dels i Skåne vid Vestra Vram i ett källdrag i skogen och dels på flera ställen 

 i trakten af Upsala, hvarest den erhållits både i större och mindre vatten. Uti Mälarens 

 fjärd Ekoln har jag någon gång erhållit den på 20 famnars djup. Den har emellertid 

 icke synts mig vara allmän, utan mera sporadisk i sitt uppträdande. Uti träsket vid 

 Ultuna har den någon gång förekommit tämligen talrik. 



6. Canthocamptus crassus G. O. Särs. 



(Tab. II, fig. 5—7.) 



Corporw forma valde variahilis propter segmentoruni contractiotiem vel etiam exlen- 

 tionem: interdum brevis et crassa, interdum quodammodo gracilis. Segmentum Innum 

 cephalothoracis lofigitudine latitudine aliquanticm majore, tainen longitudine segmentorum 



