24 W. LILLJEBORG, SVENSKA ARTER AF FAMILJEN MATlPACTIOmAlO. 



grund däraf att den i hög grad eger förmågan att, såsom niimndes, in- eller utskju1;i 

 kroppssegmenten, är dess allmänna kroppsform mycket föränderlig, och då de äro starkt 

 inskjutna i hvarandra, är den jämförelsevis undersätsig och rättfärdigar det gifna art- 

 namnet, men då de äro något mera utskjutna ur hvarandra, är den tämligen smärt och 

 icke i harmoni med sitt namn. 1 :sta hufvudbålsegmentet är något längre än bredt, och 

 hos dem med inskjutna kroppssegment ungefär lika långt som de följande huCvudbAl- 

 segmenten tillsamman, men hos dem med utskjutna segment något kortare än dessa senare. 

 I förra fallet kan l:sta hufvudbålsegmentets längd stundom utgöi-a - 5 af ki-oppslängden, 

 då- den däremot i senare fallet knappt utgör mera än V* af den samma. Rostrum är 

 knappt märkbart, då det ses ofvanifrån. Stjerten är alltid kortare än hufvudbålen, och 

 hos dem med inskjutna segment utgör dess längd stundom ^V25 af kroppslängdcn och hos 

 dem med utskjutna d:o ungefär '^li af d:o, och hos de förra är l:sta stjertsegmentet något 

 längre än de 2:ne följande stjertsegmenten tillsamman och hos de senare något kortare än 

 de samma. Hos de förra är sista stjertsegmentets ytterkant ungefär lika lång som det 

 näst föregående segmentet och hos de senare (tab. II, tig. 5) kortare än det samma. 

 Kroppssegmenten hafva den bakre kanten försedd med ytterst små tänder, och stjert- 

 segmenten hafva dessutom å sidorna i närheten af denne kant tämligen talrike och långe 

 borstlike taggar. Analoperclet (tab. II, fig. 5) är tunnt och har bakre kanten i raidten 

 konvex och utan taggar.^) Stjertgrenarne (furcan) (fig. cit.) äro för arten särdeles karak- 

 teristiske. De äro tämligen store och ungefär af samma längd som sista stjertsegmentets 

 yttre kanter, nästan päronformige, tjocke å den proximale delen och starkt afsmalnande 

 emot bakre änden, och där å båda sidorna, ehuru mest å den yttre, konkave. I yttre 

 kanten bära de 2:ne tämligen stora borst, en tagg och några helt små borst, ungefär på 

 midten af deras öfre sida ett längre borst och å inre kanten närmare basen några helt 

 sraå sådana. A spetsen bära de 2:ne stora borst, som båda nära basen förete en stark, 

 stundom nästan knäformig böjning utåt, och af hvilka det inre är väl dubbelt längre än 

 det yttre. Innanför basen af det förra sitter, såsom vanligt, ett mindre borst. 



Antennerna af l:sta paret äro kortar och räcka icke till bakre kanten af l:sta 

 hufvudbålsegmentet. De hafva 8 leder och bära tämligen talrika borst. Sinnescylindern 

 å 4:de leden räcker utom spetsen af den sista leden. Basallederna ä.ro af medelmåttig 

 tjocklek. Bigrenen å antennerna af 2:dra paret är enledad, men bär 4 borst. 



Fötterna af l:sta paret (fig. 6) äro jämförelsevis små, med båda grenarne treledade, 

 och deras yttre gren räcker något litet utom raidten af 3:dje leden af den inre grenen. 

 Borstet i inre kanten af yttre grenens 2:dra led är litet. Den nämnda 3:dje leden af inre 

 grenen är något längre än den andra af samme gren och ungefär af samma längd som 

 l:8ta leden af den samme, hvadan den sist nämnda är jämförelsevis kort, och den har 

 båda sidokanterne konvexe. Den inre grenen af detta fotpar är visserligen tydligen 

 längre än den yttre, men skillnaden är dock icke synnerligen stor. Taggen i spetsen på 

 3:dje leden af inre grenen är smal och rät. — Fötterna af 2:dra — 4:de paren hafva yttre 

 grenen treledad och den inre d:o tvåledad. Fötterna af 2:dra paret utmärka sig, såsom 



'^ ScHMElL (anf. st.) uppgifver, att det har fine taggar. Ehuru jag användt nära 300 gångers förstoring, 

 har jag dock icke kunnat finna någre dylike. 



