8 HJALMAR MÖLLER, BORNHOLMS FOSSILA FLORA. GYMNOSPERMER. 



1894. Podozamitcs lanceolatiis minor; Bartholin, Nogle i den bornh. Juraform. forekomiuende Planteforstc- 



ninger. 2. Sid. 87. Tafl. 9, Fig. 1, 2. 



1896. » » » Hartz, Planteforsteiiinger fra Gap Stewart. Sid. 238. Tafl. 13, Fig. 



4, 5, 9; Tafl. 14, Fig. 2, 5; Tafl. 18, Fig. la. 



1899. » » » Hjortli, Vellengsbyleret. Sid. 74. Tafl. 3, Fig. 15. 



Heers diagncs lyder: »Mit schmalen linien-lanzettförmigen, vorn zugespitzten Fiedern 

 mit 12 — 16 Nerven.» Inom denna foria rader den största variation såviil med afseende 

 på, småbladens form som deras storlek och nervering. Hos bornholmska exemplar är det 

 vanligast förekommande antalet nerver 12 — 14. Hartz uppgifver som det vanligaste an- 

 talet för grönländska exemplar 10 — 12 och Nathorst för exemplar från Pålsjö 8 — 14. 

 Hos de bornholmska exemplaren kan man äfven se de små, fina nerverna mellan de gröfre. 



Denna form af P. lanceolatus anses af Heer sjelf stå niycket närn, Podozamites an- 

 fjHstifolius (Eichw.) Schiinp., men skiljes från denna genom ett större antal nerver. P. 

 angustifoiius har 7 — 10 nerver samt längre och mera jämnbreda småblad. Dessutom kan 

 P. 1. minor ofta komina formen elliptica nära. 



Från Bornholm uppgifves arten af Bartholin från Bagaa (där jag dock ej anträffat 

 den) och från Onsbaak. Hjorth uppgifver den från Vellengsby, där äfven jag fann den 

 synnerligen allmiin såväl i den gråa som i den gulaktiga leran. 1 en lerjärnsten från 

 Kofoeds tegelbruk vid Rönne är den synnerligen vanlig och täcker stundom hela, skikt- 

 ytor. Från sistnämnda lokal har den insamlats af G. Andersson 1890. 



I Skåne är minor den vanligaste Podozamites-ioYm.en och har anträffats vid Norra 

 Hultorp (Hör), Hör, Höganäs, Pålsjö, Helsingborg, Skromberga,, Vallåkra, Bjuf och Stabbarp. 

 Utom Skandinavien är den känd från Franken, vidare från Halberstadt och Polen samt 

 från Ostsibirien och Japan. 



Podoziiniites lanceolatus (Lindley et Hiitteii) F. Brann forma elliptica n. f. 



Tafl. 7, Fig. 9. 



1899. Podozamites lanceolatus var. distans; Hjorth, Vellengsbyleret. Sid. 75. Tafl. 3, Fig. 17; Tafl. 4, Fig. 18. 



Småbladet elliptiskt, omkring tre gånger så långt som bredt, hastigt afsmalnande 

 mot båda ändar till spetsar. Nerver 14 — 16. 



De af Hjorth meddelade afbildningar, som han hänfört till Podozamites lanceolatus 

 f. distans, anser jag angifva förekomsten af en obeskrifven form, och har jag upptagit 

 dem jämte ett par af mig funna exemplar såsom f. elliptica. Småbladen äro mycket 

 korta, ofta endast dubbelt så långa som breda, och i hvarje fall är längden föga mer än 

 tre gånger öfverstigande bredden. Småbladen äro bredast på midten och aftaga därifrån 

 mot båda ändar, som sluta i spetsar (ty äfven bladskaftet är smalt). Nerverna äro ej så 

 synnerligen skarpt markerade, deras antal är 14 — 16. 



Ifrågavarande form kommer närmast minor, men skiljes från den genom småbladets 

 relativt stora bredd samt därigenom, att det hastigt afsmalnar mot båda ändar. Antalet 

 nei"ver är också vanligen större än det hos minor. Formen står också ganska nära distans, 

 njen denna har småbladen i spetsen rundtrubbade. Till bladformen kommer den ganska 



i 



