12 HJALMAR MÖLLER, BORNHOLMS FOSSILA FLORA, GYMNOSPBRMER. 



Otozamites Fr. Braun. 

 Otozamites bornliolmieiisis n. sp. 



Tafl. 2, Fig. 1—7. 

 1889. »Une espéce sans doute nouvelle d'OtozamitesT>; Nathorst, Dictyozamites ä Bornholm. Sid. 100. 



Bladet stort, lancettlikt, afsmalnande mot båda ändar. Rachis kraftig. Småbladen 

 lancettlika, utdragna i en spets. Öfre bladörat litet, undre saknas nästan helt och hållet. 

 Nerverna förlöpa parallellt. 



Något helt blad har ej anträffats, men ett bladfragment om 15 cm. tyder på, att 

 det kan ha uppnått en ganska betydlig längd. Om man får döma däraf, att det funna 

 fragmentets småblad ej i någon större mån aftagit i storlek, skulle jag vilja uppskatta 

 bladets hela längd till 45 cm.; dess bredd är 4,5 cm. Det afsm alnar långsamt mot basen. 

 Rachis är tämligen grof, betäckt af småbladens bas. Småbladen, som äro fästa på öfver- 

 sidan af rachis, sitta än alternerande på ömse sidor af rachis, än motsatta. Oftast beröra 

 de följande hvarandra med kanterna och äro något skärformigt framåtböjda. Bredden 

 öfverstiger vanligen ej 5 mm., och längden är omkring 25 mm. De synas m.ed nästan 

 hela basen vara fästa vid rachis. Stundom ser det ut, som om småbladets vidfästning 

 vore densamma som hos Ptilophyllum Morris,^) d. v. s. att det öfre bladörat blott är 

 antydt och öfre bladbasen afrundad samt småbladet något litet nedlöpande på rachis. 

 Nerverna löpa parallellt, och endast få af dem utmynna i småbladets öfre eller undre kant. 

 Till det öfre bladörat gå de ganska rakt och ej bågböjdt, såsom fallet är hos Otozamites- 

 arter i allmänhet. Detta har sin grund däri, att småbladen äro vid rachis fastade med 

 bredare bas än hvad som vanligen hos Otozamites-arteriia är fallet. De nedersta små- 

 bladen på rachis äro mycket små, nästan triangulära och täcka hvarandra delvis; basal- 

 delarna af rachis likna då ganska mycket en conifer. 



Ifrågavarande art står Ptilophyllum nära. Sina närmaste släktingar har den otvifvel- 

 aktigt bland Indiens Otozamites-nrter såsom t. ex. O. Hislopsi Oldh.^) 



Arten insamlades år 1885 af A. F. Carlson vid Bagaa (Hasle tegelverk), på det 

 ställe där järnvägen går ner till lertäkten. Bergarten består af en mycket kolhaltig svart- 

 grå lera. I dess sällskap uppträder Dictyozamites Johnstrupi Nath., tillsammans med 

 hvilken den stundom täcker hela skiktytor. På troligtvis samma lokal insamlade jag 

 arten i år (1902) i stora massor. 



Otozamites cfr latior Saporta. 



Tafl. 2, Fig. 9—12, 16—18. 



1843. Zaniites brevifolius (p. p.); F. Braun, Beitr. z. Urgeschichte der Pflanzen. Sid. 23 (nen Tafl. 13, Fig. 13). 

 1867. Otopteris Buchlandi p. p.; Schenli, Flora der Grenzschichten. Sid. 139. Tafl. 33, Fig. 2, 3; Tafl. 

 34, Fig. 2, 5. 



1) Schimper, Traité. Vol. 2. Sid. 165. Tafl. 71. 



^) Feistmantel, Flora of tlie Jabalpur group. Sid. 12. Tafl. 6, Fig. 3. 



