14 HJALMAR MÖLLER, BOENHOLMS FOSSILA FLORA. GYMNOSPERMER. 



af de afbildade exemplaren, utan täckes helt och hållet af småbladens baser. Småbladen 

 sitta så tätt, att de beröra hvarandra med kanterna. Till formen äro de smalt lancett- 

 lika och kunna uppnå en längd af 55 och en bredd af 6 mm. I synnerhet de nedre små- 

 bladen ;iro strax ofvanför basen något insvängda i öfre kanten; därpå vidga de sig litet, 

 så att öfre kanten får en svagt S-formig böjning. Detta synes icke så framträdande på 

 de öfre småbladen. Afven undi-e kanten är något litet insvängd. Småbladets bas är 

 snedt hjärtlik med det öfre bladörat stort och rundadt. Småbladen äro stundom utdragna 

 i en ganska trubbig spets, stundom äro de endast hastigt afrundade. Nerveringen är den 

 hos släktet Otozamites vanliga; de öfre nerverna i bladbasen böja sig bågformigt upp i 

 bladörat, under det att de andra löpa parallellt något radierande åt sidorna. Bladens 

 konsistens måste ha varit tunnare än hos de andra arterna af släktet. Hos denna art 

 ligga nämligen bladen såsom ytterst tunna, bruna skifvor på bergarten. 



Saporta uppgifver, att arten står närmast Otozamites acuminata Lindl. et Hutt. ■') 

 Släktskapen är emellertid ej så synnerligen stor, enär O. acuminata bör räknas till gruppen 

 Ehombozamites, d. v. s. den har rhombiska blad. 



Bartholin har beskrifvit och afbildat ett exemplar, som sannolikt stammar från 

 Bagaa. På baksidan af denna stuff, som tillhör Mineralogisk-Geologiska Institutionen i 

 Lund, finnes ett ganska väl bibehållet fragment, bättre än det af Bartholin afbildade. 

 Den af mig afbildade praktstuffen (Tafl. 3, Fig. 1) fanns 1883 af A. F. Carlson i den 

 hvita leran vid Bagaa, hvarest äfven jag anträffat ett par bladfragment. 



Arten har funnits på flera lokaler i Frankrike (etage bathonien och etage oxfordien 

 inférieur). 



Otozamites Bartholiiii n. sp. 



Tafl. 2, Fig. 13. 



I den grågula lerjärnstenen vid Bagaa tegelverk har jag funnit ett fragment af ett 

 på längden viket småblad utaf en mycket stor Otozamites-avi, som jag icke funnit be- 

 skrifven. Oaktadt sitt fragmentariska skick anser jag den dock genom sin storlek och 

 form lätt kunna skiljas från alla andra kända arter af släktet. På grund af nerveringen 

 synes det tydligt, att det är en Otozamites-eivt, oaktadt bladörat är borta. Att bladöra 

 funnits framgår däraf, att nerverna vid basen böja sig uppåt bågformigt för att ingå i 

 detsamma. Småbladet är lancettlikt, något skärformigt böjdt. Bredden är 13 — 14 mm. 

 Nerverna äro tydliga och löpa som vanligt hos Otozamites-nrterna parallellt, något radie- 

 rande utåt. 



I storlek kommer arten närmast O. jHerojjhylloides (Bi-ongn.) Saporta, ") men denna 

 har smalt lancettlika småblad, endast ^/s så breda som hos O. Bartholini. 



1) Fossil flora. Vol. ■>. Sid. 132. Tafl. 132. 

 ä) Saporta 1. c. Sid. 157, 



