KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 36. N:0 6. 15 



Otozaniites tenuissimus ii. sp. 



Tafl. 1, Fig. 20—23. 



Bladet mycket litet, jämnbredt; småbladen likaledes mycket små, något aflägsnade 

 från hvarandra; till formen äggrunda — äggrundt hjärlika; bladöron saknas nästan helt och 

 hållet; bladranden omgifven af en liten mai-go; nerverna talrika, gående som hos de öfriga 

 bredbladiga Otozamites-artevna, flere förgrenade- 



Endast tvenne bladfragment, det ena 11, det andra 20 mm. långt, ha anträffats. 

 Det förra (fig. 20) har sex småblad, ;if hvilka de fyra äro fullt tydliga. Småbladen hafva 

 ej täckt hvarandra, utan sitta något aflägsnade. Till formen äro de bredt äggrunda till 

 äggrundt hjärtlika med basen något hjärtlik. Bladöron saknas nästan helt och hållet. 



Ett af de öfre småbladen å figur 20 mäter i längd 2,5 och i bredd 2 mm.; de nedre 

 småbladen tyckas vara något mera långsträckta. Då småbladen äro väl bevarade, synes i 

 kanten en liten margo, som omgifver hela småbladet. Nerveringen liknar den hos öfriga, 

 bredbladiga Otozamites-SLrter. 



Arten tillhör gruppen Cyclozamites Pomel ^) och är den minsta af alla hitintills 

 kända cycadéer. De närmast stående arterna äro Otozamites Bunburyanus Zigno ~) och 

 O. marginatus Saporta ^), hvilka dock, och i synnerhet marginatus, äro flera gånger större. 

 Hos O. Bunburyanus äro bladen dessutom mera cirkelrunda och bladbasen tydligare hjärt- 

 formig än hos ifrågavarande art. O. marginatus har dessutom kring småbladen en bred 

 margo, som skiljer den från alla andra arter af släktet. 



Såsom redan nämnts har jag af arten funnit endast tvenne bladfragment vid Bagaa 

 i den grågula lerjärnstenen. Arten är kanske icke så sällsynt som den är lätt att förbise. 

 Den uppträder i sällskap med andra Olozamites-Suvter, Cladophlehis Roessertii Presl m. fl. 

 ormbunkar. 



Otozamites Bunburyanus Zigno. 



Tafl. 2, Fig. 14, 15. 



1852. Otozamites Bunhui^yanus; Zigao, Mem. ter. Giuras. Alp. Ven. Sid. 11 (oitat). 



1864. Otopteris tenuata Bean ms.; enligt Leckenby, On tho sandstones and sbales of Scarborough. Sid. 79. 



Tafl. 9, Fig. 3. 

 1868. Otozamites Bunburyanus; Zigno, Alcune Cicad. foss. delle Alpi Venete. Sid. 9. Fig. 4, 5. 

 1872. » » Schiraper, Traité. Vol. 2. Sid. 174. 



1875. » tenuatus; Phillips, The Yorkshire Coast. 3 Ed. Sid. 221. Textfigur 46. 



» » Bunhuryanns; Saporta, Plantes Jurassiques. Tora. 2. Cycadées. Sid. 128. Tafl. 95, 



Fig. 3, 4. 

 1885. » » Zigno, Flora foss. format, oolith. Vol. 2. Sid. 102. Tafl. 38, Fig. 1—8. 



1891. » » Saporta, Plantes Jurassiques. Tom. 4. Sid. 460. Tafl. 298, Fig. 9. 



1900. » » Seward, Jurassic flora. 1. Sid. 211. Tafl. 2, Fig. 4, 5. 



1) Schimper, Traité. Vol. 2. Sid. 174. 



^) Zigno, Flora fossilis formationis oolithicffi. Vol. 2. Sid. 102. Tafl. 38, Fig. 1 — 8. 



*) Saporta, Plantes Jurassiques. Tom. 2. Cycadées. Sid. 168. Tafl. 109, Fig. 1. 



