16 HJALMAR MÖLLER, BORNHOLMS FOSSILA FLORA. GYMNOSPERMER. 



Endast några få fragment ha anträffats i den gulgråa lerjärnstenen vid Bagaa. 

 De öfverensstämma nästan helt och hållet med de af Zigno lämnade teckningarne. Små- 

 bladen hos exemplai'en från Bornholm äro kanske icke fullt så breda som hos de itali- 

 enska. Basen blir också på grund af den mindre bredden ej fullt så hjärtlik. 



Arten igenkännes lätt på sin litenhet — den är näst O. tenuissimus n. sp. den 

 minsta bland cycadéerna — och sina äggrundt hjärtlika småblad. En större form af O. 

 Bunhuryanus • anser Schimper O. Trevisani Zigno ^) vara; den senares småblad ha också 

 stor likhet med den hos O. Bunhuryanus. 



I Italien förekommer arten ganska talrikt på flere ställen (Vicentin, Veronais); 

 äfven från Scarborough i England och från Dordogne i Frankrike är den känd. Den 

 tillhör undre ooliten. 



Otozamites cfr Reglei (Brongniart) Saporta. 



Tafl. 4, Fig. 1— G. 



1824. Filicites Reglei; Bronguiart, Note sur les Végét. foss. de TOolite ä Fougéres. Sid. 421. Tafl. 19, Fig. 2. 



1828. Pecopteris Reglei; Bronguiart, Histoire des végétaux fossilas. Sid. .^6.5. Tafl. l.^.O, Fig. 2. 



ä » » Brongniart, Prodrome. Sid. ö9. 



1838. Filicites Reglei; Sternberg, Flora der Vorwelt. Del. 2. Sid. 174. 



1845. Pecopteris Reglei; Unger, Synopsis. Sid. 99. 



1848. Pteroph/lbim Reglei; Bronn, Nomeuclator palfeontologicus. Sid. 1,0,5(5. 



1849. » » Bronn, Enumerator palseontologicus. Sid. 39. 

 » Pecopteris Reglei; Brongniart, Tableau. Sid. 105. 



1850. » » Unger, Genera et species. Sid. 178. 

 1872. Otozamites Reglei; Schimper, Traité, Vol. 2. Sid. 75. 



1875. » » Saporta, Plantes Jurassiques. Tom. 2. Cycadées. Sid. 170. Tafl. 109, Fig. 2 — 7. 



1881. » » Renault, Gours de bot. fossile. Del. 1. Sid. Go. 



1885. Zamites Reglei; Zigno, Floi-a foss. format, oolith. Vol. 2. Sid. 35. 



» Otozamites Reglei; Zigno, Flora foss. format, oolitb. Vol. 2. Sid. 97. 

 1894. » » Bartholin, Nogle i den bornb. Juraform. forekommende Planteforsteninger. 2. Sid. 



94. Tafl. 10, Fig. 8, 9 a. 



Att döma af Saportas figurer innefattar denna art, med afseende på bladens storlek, 

 småbladens form och ställning på rachis, flere så vidt skilda former, att man skulle vara 

 frestad att uppställa åtskilliga af dem som egna arter, om ej så talrika öfvergångar funnes, 

 som visa, att det endast är fråga om en och samma. Rachis' bredd varierar ganska 

 mycket, ofta täckes den helt och hållet af småbladens basaldelar. Småbladen sitta än 

 riktade framåt och än nästan helt och hållet åt sidorna. Stundom äro småbladen bredt 

 lancettlika, alldeles jämnbreda, med hastigt af rundad bas och spets. Stundom äro de 

 korta med bredden nästan lika stor som längden. Huru olika småbladen än kunna vara, 

 äro de dock alltid breda vid basen samt i spetsen rundtrubbade. Den vanligaste formen 

 på bladbasen är den snedt hjärtlika med öfre bladörat större än det nedre. Nerveringen 

 är densamma som hos öfriga Otozamites-ariev med breda blad. 



1) Flora foss. format, oolith. Vol. 2. Sid. 102. Tafl. 37, Fig. 7, 8. 



