30 HJALMAR MÖLLER, BORNHOLMS FOSSILA FLORA. GYMNOSPERMER. 



5 — 6.» Denna diagnos passar väl in på ett par småblad, som jag funnit i den gråa leran 

 vid Vellengsby. De aro lancettlika, något skarformigt böjda. Spetsen saknas på de born- 

 holmska exemplaren men är enligt Heers figurer rundtrubbad (såsom Nathorst visat, äro 

 Heers blad tecknade upp och ned). Basen är utdragen i en spets. Det längsta af de 

 funna bladen är 40 mm. långt och 6 mm. bredt, alltså både längre och bredare än de 

 tvenne af Heer afbildade exemplaren. En af de viktigaste karaktärerna för arten är ner- 

 vernas antal, som uppgår till 6. På grund af bladens relativt stora bredd komma ner- 

 verna att ligga långt ifrån hvarandra, och detta ger ett karakteristiskt utseende åt bladen. 

 Nerverna äro grofva samt löpa parallellt utan att förgrena sig. Genom sin läderartade 

 konsistens skilja sig bladen från Podozamites-Sivterna. 



Arten står ganska nära Feildenia ensiformis (Heer p. p.) ^) Nath. ^), från hvilken 

 den skiljer sig genom sitt fåtal nerver; F. ensiformis har 10 — 13. 



De få exemplaren af denna art, som jag anträffat, äro funna i den gråa leran vid 

 Vellengsby. Arten är förut endast känd i ett fåtal exemplar från Ostsibirien. 



Phoenicopsis Heer. 



Cfr Plioenicopsis angustifolia Heer. 



Tafl. 5, Fig. 7. 



1876. Plioenicopsis angustifolia; Heer, Beitr. z. Jura-Flora Ostsibiriens und des Amurlandes. Sid. 51, 113. 



Tafl. 1, Fig. 1 d; Tafl. 2, Fig. 3 b; Tafl. 31, Fig. 7, 8. 



1877. » » Heer, Pflanzenverst. von Andö. Sid. 14. Tafl. 1, Fig. 9 b, 11. 



1878. » » Heer, Beitr. z. foss. Flora Sibir. und des Amurl. Sid. 6, 23. Tafl. 7, 



Fig. 3—8. 

 1897. Cfr Plioenicopsis angustifolia; Natliorst, Zur mesozoischen Flora Spitzbergens. Sid. 16. Tafl. 1, 



Fig. 1—3. 



Enligt Heers beski-ifning sitta en mängd blad tillsammans i spetsen af dvärggrenen, 

 nedtill omgifna af fjällika lågblad, alldeles såsom hos Czekanowskia. Bladen äro smala, 

 jämnbreda, långa, nästan gräslika. Mot basen äro de afsmalnande och öfvergå i ett skaft. 

 Hela blad hafva ej anträffats, men jag har mätt fragment om 55 millimeters längd; 

 bredden varierar mellan 3 och 5 mm. Nerverna kunna ej tydligt urskiljas, de äro tätt- 

 stäUda, och deras antal uppgifves af Heer såsom varierande mellan 6 och 10. Hos Phoe- 

 nicopsis angustifolia finnas inga fina nerver emellan de gröfre. 



När man endast finner isolerade blad, är det naturligtvis ganska svårt att skilja 

 dem från vissa Podozamites-a,rteY, hvilkas småblad dock sällan äro så långa och i allmän- 

 het torde hafva en fastare konsistens. 



Phoenicopsis angustifolia har funnits på Bornholm af G. Andersson 1890 i en 

 mörkgrå lera i Thoresens tegelverk, söder om Rönne. För öfrigt är arten endast känd 

 från Sibirien, där den förekommer på flera ställen, från Spetsbergen samt möjligen från 

 Andö i Norge. 



^) Heer, Beitr. z. Jura-Flora Ostsibiriens und des Amurlandes. Sid. 46. Tafl. 4, Fig. 8 — 10. 

 ^) Nathorst har visat, att äfven denna art tillhör släktet Feildenia Heer. 



