KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAH. BAND. 36. N:0 6. 31 



Cfr Phoenicopsis latior Heer. 



Tafl. 5, Fig. 8, 9. 



1876. Phoenicopsis latior; Heer, Beitr. z. Jura-Flora Ostsibiriens und des Amurlandes. Sid. 13. Tafl. 29, 



Fig. 1 c; Tafl. 31, Fig. 1—6. 



1877. » » Heer, Pflanzenverst. von Andö. Sid. 13. Tafl. 1, Fig. 5 — 10 



Något helt blad af denna art har jag ej sett från Bornholm, men jag antager, att 

 åtskilliga fragmentariska blad äro hithörande. Dessa erinra visserligen vid första anblicken 

 om Podozamites, men hafva en annan konsistens. Bredden hos de bornholmska exem- 

 plaren varierar, dock torde de vanligen vara omkring 10 mm. För de sibiriska exem- 

 plaren angifver Heer bredden till 10 — 12 mm., men han har aftecknat sådana, som mäta 

 20 mm. Längden är ej bekant men torde vara ganska betydlig. Nerverna äro fina, och 

 deras antal tyckes vara omkring 20. Enligt Heer finnes en liten fin nerv mellan tvenne 

 gröfre, men det bornholmska" materialet är för illa bevaradt för att detta skall kunna 

 iakttagas. 



Ganska många exemplar hafva funnits tillsammans med Ph. angustifolia i en mörk- 

 grå lera vid Thoresens tegelverk, söder om Rönne, af G. Andersson 1890. I Sibirien är 

 arten ej sällsynt. Dessutom har den anträffats på Andö i Norge. 



Coniferae. 



Pagiophyllum Heer. 



Pagioplijilum Kiirrii (Pomel) Schimper. 



Tafl. ,5, Fig. 10—12. 



1846. Araucaria peregrina p. p.; Knrr, Beitr. z. foss. Flora der Juraform. Wiirttembergs. Sid. 9. Tafl. 1, 



Fig. 1. 

 1849. Moreauia Kuhrii; Pomel, Matériaux pour servir ä la flore foss. des terrains jur. de la France. Sid. 21. 

 1872. Pagiophyllum Kurrii; Schimper, Traité. Vol. 2. Sid. 250. 

 1890. » ;> Schimper und Schenk, Palaeophytologie. Sid. 276. 



Grenarna äro ganska grofva. Bladen äro ej tryckta till stammen och täcka icke 

 hvarandra. Enligt Schirapers beskrifning äro bladen fyrkantiga, något som ej sj^ies på 

 de bornholmska exemplaren, enär de äro starkt sammanpressade. I detta tillstånd se 

 bladen ut att vara lancettlika — äggrundt lancettlika med något utdragen spets. Stun- 

 dom äro de något skärformigt böjda. På somliga exemplar kan man se, att de varit 

 kölade. Deras längd kan uppgå till 12 mm. 



Pagiofhyllwii Kurrii anses af Schimper såsom en god art, som skiljer sig från P. 

 peregrinum genom sina längre oc;h ej tegeilagda barr. 



Jag har anträffat arten i ganska många fastän fragmentariska exemplar vid Bagaa, 

 men endast i den gråbruna lerjärnstenen. Utom Bornholm är den endast känd från 

 Wiirttembergs undre lias. 



